LE. STAUB MÓRICZ. 
:S70 
szerepeltek. Közel a tengerparthoz, különösen a fősziget keleti oldalán a 
fiatalabb es idősebb alluviális képződmények födik a hatalmas vulkáni 
tömegeket. 
Az alsó vagy középső mioczénhez tartozhatik a Lyman által Toshibet- 
csoportnak nevezett rétegsorozat, mely váltakozó homokkő-, agyag- es 
konglomerát-padokból áll és petróleumban meg rostos lignitben bővelke¬ 
dik. Ebből a csoportból hozhatta Kein J. a Carpiints grandis, Ung. levelű¬ 
nek lenyomatát (Geyler H. Th., Botan. Mittheilungen, Frankfurt a. Main 
1881. S. 16—17.), mely eddigelé Japán harmadkor! dórájának egyetlen és 
egyedüli képviselője volt. Fel kell itt hívnunk a figyelmet arra, hogy ez a 
gyertyánfa a harmadkorban messze el volt terjedve és Sachalin szigetén 
épen a leggyakoribb növény volt. GrEYLÉR-nek akkor kimondott sejtelmét, 
hogy a két szigetföld dórái szoros összefüggésben lehettek, most Nathorst 
is megerősíti. 0 ugyanis Lesquereux egyik közleményét is publikálja, 
mely Lyman által részint Yezo, részint Nippon szigeten gyűjtött növényekre 
vonatkozik. E növények a következők : Eqilísetuni, sp., Segítőül Lanqsdorfii. 
Brgn. sp. (gyakori), Popul un arctica, Heer, Popuhts, n. sp. Juglans acumi- 
nata, var. lati fólia, Heer(?), Fagus, sp.. Quercus platagia, Heer ('?), Almi a 
nostrat'um, Unó. (7 ), Carpinus grandis, Ung .,Platamts Gnilldmue, Goepp.(7 ), 
Lastraea el. styriaca, Heer és Taxodiinn distidnnn miocénum, Heer, tehát 
mind olyan növények, melyek aSachalin-nal való szoros rokonságra vallanak. 
A japáui szigetek tetemes része azonban idősb vulkáni kőzetekből 
áll, melyek különösen trachytikus porphyr vagy rhyolith által vannak kép¬ 
viselve; alattuk fekszik a Horimui- vagy széncsoport, mely Japán nyugati 
es Kinsiu északi részében legjobban van kifejlődve és állítólag a krétához 
tartoznék. Japán legjobb szenet foglalja magában és a Foshibet-csoport 
barnaszéntelepeivel látszik összeköttetésben állani, minthogy ez utóbbi 
gyakran fekete fénylő szén társaságában találtatik. 
Egy körülmény különben ránk nézve különös fontosságú, az ugyanis, 
hogy a Horimui-csoport széntelepei ma legnagyobb részükben a tenger színe 
alatt fekiisznek és ott messzire terjednél■ el. 
A jura-systema szintén ki van fejlődve Japánban. Kein J. tanár Nip¬ 
pon vagy a mint a tudós utazó állítja, helyesebben Hondo vagy Honshiu 
szigetén a Tetorigawa nevű völgyben akadt rá. Az ide tartozó sötét, palás 
homokkőben a következő növényeket gyűjtötte : Thyrsopteris dongát a, Gey¬ 
lee ?, Conopteris, Aspleninni argntulum, Heer, Adiantites amuré mis, Heer, 
Fecoptens Sí (portana, Heer, Pecopteris exiliformis Geylee, Zamites parvi- 
fölius, Geylee, Podozaniites ensiforrms, Heer, /'. tenuistriatus, Geyler, P. 
lanccolatus, Sch., a genuina, intermedia és Eidiivaldii, Heer nevű varietá- 
sokban, P. lleinii Ge.it,. keskeny és széles levelekkel, Podozaniites '!■ Cyca- 
deospernium /aporiiciivi, Geyler és (ringló síbinea, Heer. Geyler H. Th., 
Palaeontographica, N. F. IV. 5. (XXIY) p. ddl—d3á. 
