JAPÁN FOSSZIL FLÓRÁJA. 373 
irányban terjedtek délfelé és eljutottak így Amerikába, Ázsiába és Euró¬ 
pába és onnét (nem pedig Amerikából) kerültek Európa harmadkori flórá¬ 
jába az úgynevezett amerikai elemek, melyek közvetlen utódaikban még 
ma élnek Kelet-Ázsiában, különösen pedig Kelet-Amerikában. A két utóbb 
említett vidék flórái azért hasonlítanak egymáshoz annyira, mert közös 
eredetűek. De okszerűen felmerül most az a kérdés, hogy miért nem talál¬ 
hatók ezek az elemek nyugati Amerikában is? A feleletet abban találjuk, 
hogy ott a harmadkorban a víz és szárazföld máskép volt elosztva, mint 
ma;'és még inkább az éghajlat zordonságában. De itt új kérdés vetődik 
föl. Ha a sark körüli flóra elemei még ma Keletázsiában és Keletameriká- 
ban föntartották magokat, miért nem találjuk már Európában is? Erre a 
kérdésre is Asa Geay adja meg a feleletet. A térkép megtanít bennünket, 
hogy Eszak-Amerikában és Kelet-Ázsiában a hegylánczolatok inkább 
észak-déli, Európában pedig kelet-nyugati ü’ányt követnek. Midőn most a 
föld fölületén a hőmersék általában sülyedett, a sark körüli flóra növényei 
kényszerítve voltak álló helyüket odahagyni, mi mellett a hegységek vonu¬ 
lata természetszerűen kijelölte nekik a követendő irányt. Midőn pedig a 
jégkorszak megszűntével az éghajlat megint enyhébb lett, a kivándorlók 
ismét indulhattak vissza hazájok felé. E mellett Amerikában es Ázsiában 
a hegységek hosszában nem akadtak akadályra, de igen is Európában, hol 
a magas hóval, jéggel bontott hegyek elvágták az utjokat. így azután új 
hazájokban el kellett pusztulniok. Ez az oka, hogy Észak-Amerika és 
Kelet-Ázsia erdeiben nemcsak több harmadkori typus maradt fönn, hanem 
sokkal több faj is, a mint ott egyáltalában a fajoknak olyan bősége ural¬ 
kodik, a minőt Európa erdeiben hiába keresnénk. 
Ezen a geológiai alapon nyugvó liypothesis még egy másik, az úgy¬ 
nevezett endemikus fajokra vonatkozó problémát fejt meg. így a botaniku¬ 
sok a Ginkgo bilobá-t Japán, és a Sequoia snapervirem-i Amerika ende¬ 
mikus növényének tekintik; mert ma ezen említett területeket kiveve, 
egyebütt nem találhatók. A fosszil növények elterjedéséről pedig megtud¬ 
juk, hogy a Ginkgo biloba ép oly kevéssé tekinthető Japán specifikus növé¬ 
nyének, mint a Sequoia sevipervirens Amerikáénak. Mindkettő valaha 
közös hazában született; származásukra nézve egyazon föld polgárai; hogy 
ma elidegenedtek egymástól, az a nagy vándorlás, az uj haza sajátságos 
physikai viszonyainak következménye, vagy a puszta véletlené is. 
Mindez oda mutat, hogy a sarkvidékeket tekintsük a vegetátió képző¬ 
dési helyének, a mi tökéletes összehangzásban áll azon hypothesissel, me¬ 
lyet a tudomány a föld eredetére nezve elfogadott. Ha igaz, hogy a föld 
eredetileg tüzes folyó állapotban volt, akkor a lehűlés legelső sorban a sar¬ 
kokat érhette és ott azon állapotot előkészíthette, mely a szerves lenvek 
keletkezésének kedvezett es a mint ezen időtől kezdve a lehűlés mind¬ 
inkább előre haladott, a növényeknek a déli szelessegek fele való vándor- 
