JAPÁN FOSSZIL FLÓRÁJA. 
379 
Előszói- látjuk azt, hogy a jégkorszak befolyását egészen Dél-Japánig érvé¬ 
nyesítette és másodszor, hogy a Japán mai flórájában előforduló subtropikus 
elemek ezen szigetföldre utólagosan vándoroltak be. Világos ugyanis, hogy 
a mogi-i flórát megelőző vagy követő éghajlat nem volt hidegebb a mainál, 
minek következtében a hömérsék sülyedését, melyről épen ezen flóra szól, 
az egyik vagy másik módon a jégkorszakkal összeköttetésbe kell hoznunk. 
Ennek alapján lehetséges is ezen flóra korát megállapítani, mely ugyanis 
a legfiatalabb plioczenbe, a jégkorszakba esketik ; de postglacial is lehetne. 
Az utóbbi ellen szólnak a flórában előforduló idegen elemek, mert az 
ellenkező esetben csak mostan elő fajokat foglalhatna magában; de a jég¬ 
korszakhoz nem tartozhatik: a mint egyáltalában kora tökéletes biztosság¬ 
gal nem lesz megállapítható addig, míg lerakodásában más es egyéb helyi¬ 
segekéivel összehasonlítható kövületek nem fognak fölfedeztetni. így nem 
dönthető el, vájjon a flóra a hömérsék legnagyobb sülyedesének szolgálhat-e 
kifejezéseid; eddig csak annyi mondható, hogy a hömérsék annyira sülyedt, 
hogy Ivözép-Japán erdei flórája kényszerítve volt a tenger színéig lehúzódni. 
A mogi-i flóra tehát vagy a harmadkor végén vagy a negyedkor elején élt; 
minthogy pedig ezen két korszak képződményei között éles határ nem von¬ 
ható : ezen lerakodás korának közelebbi meghatározása is alárendelt jelen¬ 
tőségű. Ezen következtetés, mely különösen a klimatológiai körülményeken 
alapszik, tökéletesen megfelel azon viszonynak, melyben a fosszil flóra az 
élőhez áll; mert az, amint ismételten ki kell emelnünk, olyan alakok nagy 
számát foglalja magában, melyek a jelenleg élőkkel vagy identikusok vagy 
genusukra nézve egymással rokonok. A plioczénnél idősebb nem lehet a 
mogi-i flóra. 
A legnagyobb fontosságú azonban az az itt kiderített tény, hogy a 
hömérsék sülyedése kimutatható, ami azt bizonyítja, hogy a jégkorszak 
Európában es Észak-Amerikában nem lokális körülmények következménye 
volt, hanem az egesz északi félgömbre kitérjedett. Föltűnő különben, hogy 
a tiszta alpin flóra Japán hegyein oly csekély mértékben van képviselve, 
mi oly jelenség, mely jelenleg meg nem magyarázható, de az idővel bizo¬ 
nyosan megtalálja megfejtését. 
Milne (Transact. Asiat. Soc. of Japan. vol. IV. part. I) gazdag anya¬ 
got szolgáltat annak bebizonyítására, hogy Japánban is uralkodott a jég¬ 
korszak : de Döderlein azt jegyzi meg (Botan. Centralblatt. VIII. p. 171), 
hogy a felhozott tények egyike sem alkalmazható kényszer nélkül a jég¬ 
korszakra, noha az ellenkezőt sem akarja állítani. Nathorst PRZEWALjsia-ra 
(Finske Tidskrift. Bd. X. Heft 3. p. 208) hivatkozik, ki Chinában a Ival- 
gantól nyugatra a szélesség 41-ik foka alatt fekvő Suma-Chado nevű hegy- 
választón a glacial korszak csalhatatlan jeleit találta. 
Ha most a mogi-i flórát a 18 szélességi fokkal magasabbra fekvő 
Sachalin sziget mioczén flórájával összehasonlítjuk, akkor azt találjuk, 
