ELHUNYT GEOLÓGUSOK NEKROLÓGJA. 
3!)1 
jurageologusnak mesterévé, tanítójává emelte öt. A harminczas éveken 
túl Merian kevés irodalmi munkát bocsátott közre, noha kisebb-nagyobb 
értekezésekkel a baseli természettudományi társulat Évkönyveinek élete 
fogytáig derék munkása maradt. 
Huszonöteves korában már a baseli egyetem tanára lön és többször 
viselte az intézet rektori tisztét. Neki köszönheti az egyetem becses mine- 
ralogiai és geológiai gyűjteményeit, melyekben sok az «eredeti » példány; 
nemcsak maga gyűjtött sokat ezekbe Merian, hanem bőkezű Mecenasa is 
volt mindvégig. 
A muzeum volt az elaggott férfiúnak legkedvesebb pihenőhelye, s a 
ki őt kereste, az legtöbbször a gyűjtemény dolgozószobájában találta 
meg; a hol a legújabb szakirodalom nyitva álló termékei közt fogadta a 
látogatót, és még a kezdő fiatalok iránt is buzdítólag közlékeny volt, friss 
emlékezetének es mély itelet.ének tárházából. Nemcsak Basel, de az egész 
S váj ez büszke lehet e fiára, kinek neve a geológia történetében díszes sze¬ 
repet foglal el mindenkorra. L. L. 
Wolf Heinrich, a becsi cs. kir. Cfeologische Reichsanstalt íőgeolo- 
gusa és cs. kir. bányatanácsos 188.!. október 33-án hunyt el hosszas szen¬ 
vedés után. Haver F., a bécsi intézet igazgatója a következő sorokkal 
áldozik a jó barát és derék kartárs emlékének : « Wolf Heinrich életpályája 
merőben szokatlan folyású volt. Születésénél és első foglalkozásánál fogva 
a kézműves osztályhoz tartozott, de vasszorgalma és fáradhatatlan mun¬ 
kássága által sikerült neki arra a nagyra becsült társadalmi és tudományos 
állásra emelkednie, a melyet eletenek utolsó eveiben elfoglalt. 
Született Bécsben, 1835. deczember 3 I-én, mint legifjabb gyermeke 
egy sanyarusággal küzködő lipótvárosi czipészmesternek. Kora ifjúságában 
csakis az akkori népiskolák hiányos oktatásában részesült és 3G eves 
koráig atyja mesterségét folytatta. Ez ugyan kielégítő anyagi exisztencziát 
nyújtott, de tudásvágya és magasabb czelok után törekvő szelleme nem 
tudott ezzel megelégedni. Másnemű alkalmazást keresett és talált az akko¬ 
riban felállított cs. kir. birodalmi Földtani Intézetnél. Kérésére 1850 nya¬ 
rán mint hordozót vittem magammal a felső-ausztriai Alpesekbe tett első 
kirándulásom alkalmával és ugyanazon ev deczember havában az intézet 
szolgájává neveztetett ki. Szorgalmas magántanulás utján és a cs. kir. 
műegyetemen hallgatott előadások által, melynek úgynevezett pótló tan¬ 
folyamát 1856-ban elvégezte, oly sikeresen tudta ifjúkori ismerethiányát 
pótolni, hogy tudományos munkálatokkal lehetett őt mind künn a termé¬ 
szetben, mind pedig otthon a gyűjteményekben megbízni. 1859-ben gya¬ 
kornokká, 1863-ben ideiglenes, 1871-ben végleges segédgeológgá, 1873-ban 
geológgá és 1877-ben íögeológgá neveztetett ki. 
Számosak és változatosak azok a dolgozatok, a melyeket Wolf élete- 
