304- RÖVID KÖZLEMÉNYEK. 
név alatt jut a kereskedésbe. Némely Hopea-íajok, mint a Hopea sclanicu, 
Hopea splendida, valamint e családnak legtöbb más faja is szolgáltat gyantát. 
E fák gyantája a törzsön s az ágakon cseppekben s végre kisebb- 
nagyobb tömegekben gyülemlik meg, a melyek néha lő—20kilogrammnyi 
súlynak. 
Ezek a számos apróbb szervezetet, különösen rovarokat magukban 
foglaló rögek részben saját súlyuk, részben az időjárás különböző beha¬ 
tásai következtében a földre hullanak, mig valamely az egyenlítő alatt 
gyakran előforduló záporeső a humus-réteget meglazítja s ezt a gyanta¬ 
darabokkal együtt elmossa. E folyamatnak többszöri ismétlődése áltál a 
gyantadarabok végtére a patakokba kerülnek, melyek a záporok idején 
annyira megdagadnak, hogy csónakokkal lehet rajtuk járni. Innen a 
folyókba, ezekből pedig végül a tengerbe jutnak, ahol a naponként ismét¬ 
lődő apály s dagály végzik ezen gyantagörgetegek tovaszállítását. A lassan 
lekerekülő gyantadarabok útközben a folyókban, különösen a kanyarula¬ 
toknál iszap-, homok- és kavicscsal vegyest a számos fövénypadokon lera¬ 
kódnak. A folyók hordta uszadékfa-törzsek szinten szolgáltatnak gyantát, 
amennyiben a fa elkorhadása után gyantatartalmok hátramarad. 
E gyantatartalmú kavics- és homoklerakódás minden egyes rétege 
egy-egy záporesőnek felel meg, miért is a benszülöttek a gyantát legna- 
nagyobb mennyiségben egy-egy ily esőzési időszak után gyűjtik. Minthogy 
Borneó többi folyóiban is ugyanazon viszonyok uralkodnak, azért jelenleg 
a sziget partjain s azelőtt a mélyebben bevágódó öblökben, melyeket most 
alluviális lerakódások töltenek ki, szinten kell gyantalerakódásoknak lenni, 
illetőleg régente sokkal nagyobb mértékben kellett lerakódniok, mert a 
gyantagörgetegeknek az öbölig aránytalanul rövidebb utat kellett tenniök, 
minek folytán a nagyságuk nem csökkent oly tetemesen, mint most, midőn 
a folyók hosszúsága oly jelentékeny. 
A tengerpartokon, valamint régente ép úgy mint ma is, oly lerakódás 
keletkezett, melyben a tengeri fauna mellett a szárazföldi fauna és Hóra is, 
és pedig ez utóbbi a gyantadarabokba zárva, jelentkezik. A tengeröblök 
kitöltése után azonban a folyókban és a tavakban képződték édesvízi lera¬ 
kódások, a melyekben szintén megtaláljuk a rovar-íaunás gyantalerakódá¬ 
sokat. Borneóban tehát a gyantalerakódásnak két övét kell megkülönböz¬ 
tetnünk, az egyik, a mélyebb, tengeri szerves maradványokkal, a másik, a 
felső, édesvízi faunával. 
E két övvel teljesen megegyeznek a keleti poroszországi Samland 
borostyánkő-lerakódásainak viszonyai, ahol szintén egy régibb tengeri s 
egy fiatalabb édesvízi lerakódást különböztetnek meg. 
A baán-battinai üledékes lerakódások kérdéséhez. Hogy minden 
félreértesnek, mely a Földtani Közlöny jelen (XIII.) évfolyamának :>20. és 
