IRODALOM. 
398 
Ezen osztályozást petrografiainak nevezem, hogy megkülönböztessem a geológiai¬ 
tól : amannál csak az ásvány-associatió hasonló volta szerepel és így egyesíttetnek 
mindazon kőzetek, melyek ásványos alkatra nézve egymáshoz közel állanak, a mi 
annyit is jelent, hogy hasonló körülmények között képződtek: emennél fő elv 
egyesíteni oly kőzeteket, melyek hasonló időszakban jöttek létre. 
A makrografiai osztályozásnál a földpát figyelmen kívül hagyatik, tekintvén 
hogy azt fajilag megkülönböztetni reá nézve nem hírjuk; a mikrografiai osztályo¬ 
zásnak pedig alapját képezi. És mégis van e két osztályozás között lényeges össze¬ 
függés, mely a földpátfajok törvényszerű associatiójában található. A savas és káli¬ 
dús földpát társaságában találni a quarczot és a szintén kálidús csillámot; ugyan¬ 
ezen két könnyen felismerhető ásvány követi még a valamivel kevésbbé savas 
andesint sőt a lahradoritot; míg az ennél bázisosabb mészföldpátokkal lényegesen 
nincs társaságban. A makrografiai felosztás szerint tehát csak két csoport van : 
biotitos és nembiotitos. Amaz a savasabb, emez a bázisosabb földpátkőzeteket fog¬ 
lalja magában, mihez én hozzá fűzöm, hogy a savasabbak az ugyanazon eruptiói 
cziklus régibb — a bázisosabhak a. földpát-sorozat arányában a fiatalabb tagok. 
Midőn a trachitok beosztását a földpát szerint a hatvanas években megpendí¬ 
tettem, egy német petrograf munkájában ezen megjegyzést találom : «])ie Trachyte 
nach dem Feldspatli einzutheilen, bleibt ivolil ein frommer Wunsch.» Igaza volt 
akkor, mert a földpát speczifikátiójára kőzetekben módszerünk nem volt. Én behoz¬ 
tam a tudományba a lángkísérleti módszert, utánam jött Boricky módszere s mel¬ 
lette az optikai módszer is mindjobban kikerekedett s most máraz összetett kristá¬ 
lyos földpátkőzetek mindegyikénél a földpát képezi az osztályozásra hivatott ásvá¬ 
nyok legfontosabbikát. 
Hasonlóképen állunk a trachitok között a Kichthofen által úgynevezett 
propilittel, vagyis trachitzöldkővel, mely fogalom a bányász által a szín és ércztarta- 
lom szerint mesterségéhez mérten gyakorlatilag megállapítva, a tudományba is be¬ 
jött és Kichthofen annak mint a trachitok legrégibb és önálló tagjának a felfogását 
nemcsak Európában de világkörutazása alkalmával Amerika nagyszerű trachitvidé- 
kén is elterjesztette. Én már 5 év előtt (1878) határozottan formuláztam, hogy a 
tracliitzöldkő nem petrografiai egység, egy ilyen kőzetfaj nem létezik, egy propilit- 
eruptio soha sem volt. Ezen erős provofcatióra senki részéről védelem nem követ¬ 
kezett, a hatás azonban meglátszott, a mennyiben némely munkában a propilit szó 
elhagyatott, másban ha megmaradott is, de azon megjegyzéssel, hogy Amerika 
trachitvidékein léteznek a típusok. Én 1882-ben épen azon a vidékén jártam 
Xévadának, melyre ezen hivatkozás czéloz s míg egyrészt meggyőződtem személye¬ 
sen, hogy a viszonyok ott is hasonlók a magyarországiakhoz, másrészt hogy a 
'iComstock Lode» traohitkőzeteinek legújabb tanulmányozásánál (1882) Becker 
geolog hasonló formulázással él Amerikára nézve, hogy a propilit szó az amerikai 
nomenclaturából is kiküszöbölendő, mert az csak hasonló nemű módosulata több¬ 
féle tracliit-tipusnak. 
Ez áll szerintem minden régibb u. n. zöldkőre nézve is, azok mind utóbbi 
módosulatai valamely normál associátiónak, melynek tagjait restaurálva összeállí¬ 
tani a petrograf egyik s néha nem könnyű feladata. A zöldkő elnevezést azonban 
nem vetjük el. Azt az eredeti élteimében különösen bányászati vidéken mint 
fontos habitus-tulajdonságot megemlítjük, sőt a makrografiai osztályozásnál 
