4 
SCHAFARZIK FERENCZ : 
itt sem láttam. Figyelemre méltóvá teszik e helyet a kövületek, nevezetesen 
az ammonitok sokasága, a melyek között legfontosabb az Ammonites (Phyl- 
loceras) ptychoicus Quenst. mint olyan, mely a tithoni emeletre jellemző. 
Mellette rossz megtartású és csak töredékesen gyűjthető Perisphinctes (Malle- 
tianus?)-, Haploceras- és Lithoceras-nemek vannak képviselve, a melyek tár¬ 
saságát egy nagy Ncrivea és néhány aptychus kiegészítik. E mészkövek tehát 
a Phylloceras ptyclioicum vezérszerepénél fogva szintén tithonkoruak. 
Minthogy más helyeken a Phylloceras ptychoieum a Terebratula 
diphyá-val együtt is található, stratigraphice ezen két réteg egymástól itt sem 
különíthető el; hanem mind a kettő a tithoni emelet alsó szintájába soro¬ 
landó. Felső tithonnak Hantken tnr. űr a Bakonyban egyelőre azon bracliio- 
podákban bővelkedő crinoid-mészköveket tekinti, melyek Olaszfalu mellett 
az Eperkes hegyen, a bakonybéli Feketehegyen stb. és végre a mi somhegyi 
profilunkban is két Ízben, a vetődés mindkét oldalán előfordulnak. Részle¬ 
tesen tanulmányozva azonban ezen rétegek ezidáig még nincsenek. 
8. Fent a Somhegy tetején (653 m) világos sárga, tömött, repedezett 
mészkősziklák láthatók, a melyeknek telepedési viszonyait biztosan meg 
nem állapíthattuk. Egyetlen egy, közel félkrajczár nagyságú korall átmet- 
szeten kivűl másféle kövületnek nyomát sem találtuk, s e tekintetben 
legjobban hasonlít a 4. sz. alatt felsorolt fehér kövületnélküli mészkőhöz. 
Vájjon azonban ezen mészkő teljesen azonos-e a 4. számúval és ennél¬ 
fogva szintén idősebb-e az alsó tithon mészköveinél, azt biztossággal még a 
belőle készített vékony csiszolatok alapján sem merném eldönteni. 
III. Uj adat a Gault előfordulására vonatkozólag Bakonybél 
környékén. 
Midőn Bakonybélből utolsó kirándulásunkat a Gerencze völgyébe tet¬ 
tük, arról győződtünk meg, hogy Penzeskut felé az alsó krétához tartozó 
caprotina-mész a völgy mindkét partján fordul elő ; sőt hogy a patak néha 
szűk sziklaszorosokon át kénytelen útját keresni. Penzeskut felől a pataknak 
NyÉNy-i iránya van ; Bakonybéltől egyenes irányban DK-re azonban hirtelen 
könyökben megfordul a völgy DNy-íele. Ezen hajlás jobb partján kisebb ki¬ 
terjedésben ugyanolyan szürke meszes rnárgát figyeltünk meg, a milyenből 
a jásdi, olaszfalui, lókuti és az Akii major melletti gault kőzete áll. Sőt 
rövid keresés után egy kis turrilitre is akadtunk, mely a Turnhtcs Bergen- 
hez áll legközelebb s azonkívül még egy kis scaphytes- töredéket is leltünk. 
Az enuelfogva biztosan gaultnak vehető kis márgafoltocska tehát a Bakony 
jásd-lókuti gault-zónáját majdnem Bakonybélig hosszabbítja meg; másrészt 
pedig kitölti némileg azon hézagot, mely a térképen a Gerencze völgy ca- 
protina-mészkövei és a Bakonybél körüli eocén lerakódások közt létezett. 
