MUNKÁCS FOSSZIL FLÓRÁJA. 
19 
négyélű. Massalongo hasonlónak mondja Sternberg Ph. salicifolia- jához. 
Eajza nincsen. 
Phoenicites Danteana (1. c.) ugyanazon lelethelyröl. Ez ismét igen 
tekintélyes levélmaradvány, mert hosszúságát 96—128 cm-nél nagyobbnak 
mondja a szerző. A szárnyak ülők, 18—20—35 cm hosszúak, 18—20—25 
mm szélesek, sűrűén állók, éleik gyakran behajlottak. A fás rhachis félig 
hengeres, szélein gyöngén nyomott. Rajza nincsen. 
Salcedo vidékéről leírja Massalongo a következőket: 
Phoenicites Sanmicheliana (1. c. pag. 63). E fajt részletesen leírta és 
lerajzolta Visiani R. (Palimé pinnatse tertiariae agri Yeneti. — Mem. 
d. Inst. ven. d. ve. lett. est art. vol. XI. 1864. pag. 444. Tab. XIII. Fig. A. B.). 
Rajza fölötte durva; a levéltöredók 58 cm hosszú; szára feltűnően széles, 
alúl 22 mm és még középső részén is 20 mm széles; egy kiálló vonal által 
éles. Szárnyai mind letörött végűek; a leghosszabb 13 cm-t ér el; szélessé¬ 
gük, a szerint, a mint kiterültek vagy visszahajlottak 5—10 mm. Alakjok 
tehát vonalas és tövükön széle behajlott. A köztük levő közök 11—26 mm-t 
tesznek; fönt sűrűbben állanak. 
Phoenicites Italica Mass. (A. Massalongo, Synops. palm. foss. Nr. 5. 
és R. Visiani, 1. c. pag. 442. Tab. XII, XXIII.). Egy levél felső, 110 cm 
hosszú és 74 cm széles töredéke; a rhachis alúl 12 mm, fönt 6 mm 
széles, mellső felületén tompa él vonul végig. Egy szárnya sem ép, mind¬ 
egyiken hiányzik a csúcs; 50 cm hosszúak, kiterülve legnagyobb szélessé¬ 
gük 28 mm; a rhachis alsó részén egymással szemben, a csúcs felé 
váltogatóan állók; vonalidomúak, tövükön behajlottak és ennélfogva majd¬ 
nem ékidomúak és nyélelteknek tűnnek föl. A rhachis oldalával majdnem 
derékszögben Ízűinek; közepükön kiálló borda látható, melylyel számos 
finom ér párhuzamosan fut végig; 20-—-30 mm-nyi távolságban állanak 
egymástól. A XXIII. táblán e levélnek ép példánya x h nagyságban van 
lerajzolva. 
Phoenicites Lorgnana Mass. (A. Massalongo, Syn. Palm. foss. Nr. 4. — 
R. Visiani 1. c. pag. 445, Tab. XIV. Fig. 1, 2.). Két példány van lerajzolva, 
melyek közül az egyik (fig. 1.) a levél csúcsához közel fekvő részből való; a 
második (fig. 2.) pedig épen a csúcsot tünteti föl. Mindkettőnél a rhachis 
igen vékony, gyöngén négyélü; csak az egyik példányon találunk egy szár¬ 
nyat, mely 25 cm hosszú; a szárnyak általános szélessége 10 mm-re tehető. 
Tövükön behajlottak es mintegy nyeleitek; 12—20 mm-nyi közökben álla¬ 
nak egymástól. 
Phoenicites Fracastoriana Mass. (A. Massalongo 1. c. Nr. 7. — 
R. Visiani, 1. c. pag. 447. Tab. XIV. Fig. 3. 3A.J. Egy kisebb hiányos töre¬ 
dék, mely a levél alsó részéből való lehet és az előtte való fajtól alig külön¬ 
böztethető meg. 
(19) 
2* 
