22 
STAUB MÓRICZ : 
(Main-et-Loire). — Bull. Soc. hist. nat. Angers. 1884. p. 462 és Compt. 
Rend. Tóm. 102. p. 184.) a cheffes-i eocenkorú homokkőből, de rajz és rész¬ 
letes leirás nélkül; Conwentz H. (Die FI. d. Bernsteins. Bd. II, p. 8. T. I. 
Fig. 6—9.) leírja Phoenix Eichleri virágját, mely szerinte az élő datolya- 
pálma virágjától meg nem különböztethető; végre kimutatja Schenk A. 
(A. Engler’s Bot. Jabrb. III. p. 405.), hogy Cotta Perfossus punctatus nevű 
törzstöredéke (Cotta, Dendrolithen, p. 53. T. X. Fig. 4, excl. Fig. 5, 6.) 
leginkább phoenix törzsének boncztani szerkezetére emlékeztet. 
A fosszil phoenix-maradványok elterjedese: 
Eocén : Phoenicites pumilus Brngt. (Puy, Haute-Loire), 
Pb. Gaudryanus Crié (Cbeffes, Main-et Loire). 
Alsó Oligocen : Phoenicites borealis Fr. (Nachterstedt). 
Középső Oligocen : Pb. Pallavicinii Sism. (Cadibona). 
Pb. Wettinoides Mass. (Yegroni). 
Ph. Veronensis Mass. « 
Pb. Danteana Mass. « 
Ph. Sanmicheliana Mass. (Salcedo) 
Ph. Italica Mass. « 
Ph. Lorgnana Mass. « 
Ph. Fracastoriana Mass. « 
Pb. rarifolia Yis. « 
Pb. Massalongiana Vis. « 
Pb. densifolia Vis. « 
Pb. magnipes Vis. « 
Pb. Zignana Vis. « 
Pb. Eichleri Conw. (Gyantakő). 
Felső Oligocen :? Pb. angustifolia Stbg. (Altsattel). 
Pb. salicifolia Stbg. « 
Pb. spectabilis Ung. 
(Sotzka? Hohe Rbonen). 
Calamopsis Bredana Heer (Oeningen, im Kessel- 
• stein). 
Alsó Miocén: Pb. spectabilis Ung. 
(Lausanne, alagút, Toulouse). 
Középső Miocén : Pb. spectabilis Ung. (Radoboj). 
Felső Miocén : Pb. borealis Fr. (Munkács). 
Phoenix 11 élő faja mai nap egész Afrikában (Kobarit, a fokföldet és a 
keletafrikai szigeteket kivéve); továbbá Arábiában, Nyugat-Ázsiában az 
Eufrát és Tigris területén, a két Indiában a Szundaszigetekig és Cochin- 
cbináig van elterjedve; a kultúra pedig a Phoenix dactylifera-t a legdélibb 
Európába és Amerikába is átvitte. 
