42 
FALLER KAROLY : 
fedett repedékes helyem a körlég és nedv málasztó hatásának engedve, a pátvasko 
szénsavát s vízét fokozatosan elveszítvén, végre barna vaskövi vasoxydhydrattá vál¬ 
tozik át. A vascarbonat ily formán végbemenő átváltozása tömegének feltűnő 
lazulásával jár, s nem ritka eset, hogy közel egymás mellett a legszilárdabb pátvas- 
követ s a legporhanyósabb barna vaskövet találjuk. E lazulást az eredeti anyagból 
való veszteség okozza, mit következő egyenlettel fejezhetünk ki: 
2 Fe C0 3 + 3 HOH + 0 = Fe., (OH), + 2 CO., 
A szénsavas vasoxydul különben akkor is oxydálódik, ha a levegőtől men¬ 
ten zárt térben hevítjük, ilyenkor a felbomlott szénsav egy része a vasoxydult 
oxyddá változtatja át a következő egyenlet szerint: 
3 Fe C0 3 = Fe 3 0 4 + CO + 2 CO,, 
A barna vaskő a vasnak leggyakrabban található vegye s valóban úgy lehet 
tekinteni, mint a vas rozsdáját a természetben. A pátvasköveken végbemenő gyors 
elmállás szemünk láttára is történik, nemcsak azoknak természetes telephelyein, 
hanem a gorczokon, egyáltalában a szabadon heverő darabokon is. A pátvaskőnek 
ily átváltozása barna vaskővé legjobban észre vehető minálunk Banczkán, Varranó- 
tól nyugatra Zemplénben (Maderspach). Itta vasérczek trachyttufában vannak 
telepszerűen 30°-nyi déli düléssel kiválva. Három telepet lehet megkülönböztetni 
összesen 5—6 méter vastagsággal, melyeket egymástól homokos conglomerat 
választ el. A legfelső telepben vésés, rostos barna vaskő van, a két mélyebb telep¬ 
ben szemcsés, csaknem homokkő szövezetíí vascarbonat, melyet a fedő s a fekü felé 
okkeres homokburkolat kísér. A legmélyebb telepben a vascarbonat egészen fehér. 
Ezen településű viszonyokból arra lehet következtetni, hogy kezdetben a vas mint 
szénsavas vasoxydul került ide s hogy abból a barna vaskő csak utólagosan kép¬ 
ződött. 
Bischof szerint a laachi tó környékén (Eifelben) a vascarbonat és okker, mely 
utóbbi vegyi összetételre nézve tökéletesen egyezik a barnavaskővel, — felváltva 
képződnek. Az ott kibugyogó savanyúvizek feloldván a kőzetben lévő carbo- 
natot, érez alakjában a föld felületére lerakják s idővel kis dombokat hoznak létre. 
A dombok külső felületén képződik az okker, mélyebb részeiben ellenben vascar- 
bouat található. 
Ezen vidéknek ásványvizei, ugyancsak Bischof számításai nyomán 1000 év 
lefolyása alatt képesek volnának egy 3 km-nyi területet 1 m vastag érczréteggel 
beborítani. 
A szerves eredetű savaknak oldó hatása egyezik a szénsavéval s emellett is 
oxydálás s okkerképződés állhat be. Ezen vegyi folyamaton alapszik a vastartalmú 
földnek szintelenítése növénygyökerek által, mely a természetben gyakran észlel¬ 
hető. Ha ilyenkor a feloldott vassó a levegővel érintkezik, oxydálódik s mint kocso¬ 
nyás alakú oxyd rakódik le. Növénygyökereken kívül nagy fontossággal vannak 
ilyetén érczképződésre bizonyos alacsony fokon álló szervi lények, bacillariaceák, 
mint pl. az úgynevezett Gallionella Jerruginea, mely növése közben hydratszövet- 
tel vétetik körül. így képződnek szemünk láttára, oldás, leülepedés és utólagos 
(4 á) 
