A VAS GEOLOGI JA. 
43 
oxydálás útján földünknek számtalan helyein található vasérczfekvetek, milyenek 
a gyakran előforduló terjedelmes s fejtésre méltó mocsárércz s gyepvasérczfekve- 
tek. Végre megemlítendő, hogy a vastartalmú mészkövek kilugzása által tetemes 
mennyiségű vasércz gyűl össze s maradékot képez. 
Miután az egyszerű képződési módozatokat röviden szemügyre vettük, áttér¬ 
hetünk a bonyodalmasabb érez képződési viszonyokra. 
A vasoxydhydrat, ha vízzel érintkezik is, bizonyos körülmények közt idővel 
vízvesztés folytán folyton sötétebb és sötétebb színű lesz. Tapasztalják azt külön¬ 
ben a gyógyszerészek is, a mikor közönséges vasrozsdát orvosi czélokra palaczok- 
ban víz alatt eltesznek. Már közönséges bőmérséknél a hydrat, daczára a víz jelen¬ 
létének, majdnem egészen vörös színű vízment vasoxyddá változik át. Még töké¬ 
letesebben sikerül a kísérlet, ha a vasbydratot zárt térben víz alatt 160°-ig me¬ 
legítjük. 
A természetben ezen vegyfolyam különösen veres vasércz-álkristályokon 
tapasztalható, melyek eredetileg barna vasérczből keletkeztek. 
A mi az eredetileg lerakodott vasérczeki e érvényes, ez áll egyúttal a vascar- 
bonatokról is. Ez utóbbiak szintén átváltozhatnak vörösvasérezbe. Legjobban 
igazolják ezen átváltozásokat a vaspát, mész, dolomit után képződött barnavas- 
és vörös vasércz-pseudomorphok. A mennyire csodálatos a vízment vas- 
oxydnak vízalatfi képződése, annyival inkább meglep bennünket a mág¬ 
nesvaskőnek ugyancsak vízben való keletkezése, az okkeren felnőtt mágnesvas- 
kristályok ezen tüneményt legjobban igazolják. Sőt találhatni, habár csak ritkán 
vasfényiét mutató magnetit-álkristályokat is, melyeknek nedves úton való kelet¬ 
kezése kétségtelen. 
Mindezekből láthatjuk, hogy az érczek a víz befolyása következtében szénsa¬ 
vukat, víztartalmukat veszíthetik, bizonyos esetben desoxydalódhatnak is : másrészt 
azonban — látszólag ugyanazon körülmények között — azt is tapasztaljuk, hogy 
az alacsonyabb fokon álló vízment oxydok magasabb fokra oxydáltatnak és vizet 
vesznek fel. így találhatók magnetitet mutató veres vasércz-álkristályok, melyek¬ 
nek belsejében tisztán kivehető a mágnes vaskőmag. Elba sziget a magnetitekre 
nézve egyike a legjelentékenyebb helyeknek, a magnetit itt érintkezésben lóvén 
mészkővel; azon a helyeken az oxyd teljesen hydrattá változott át, mely átválto¬ 
zást az ott előforduló gyakori álkristályok kétségtelenül bizonyítják. 
Ez utóbbi észleletek az előbbiekkel összehasonlítva ellentmondóknak látsza¬ 
nak ugyan, mert nem ismerjük még tökéletesen az okokat, melyektől ezen átvál¬ 
tozások függnek ; meglehet, sőt valószinű, hogy a bőkülönbség, továbbá a kőzetek¬ 
ben vagy oldatokban meglévő idegen alkatrészek szabják meg a vegyfolyamat 
lefolyását. 
Hátra volnának még a vasnak nedves úton való keletkezett kénvegyületei. 
A pyrit vastartalmú üledékből keletkezhetik, ha arra sulfatok jelenlétében korhadt 
szerves anyagok hatnak. A kovanddal bevont szerves maradványok legjobban iga¬ 
zolják az átváltozás ezen nemét. A vaskéneg (Fe S) is nem egy esetben szolgál¬ 
tatja az anyagot a barna vaskövek képződéséhez ; ilyenkor is oxygentartalmú víz 
változtatja át lassan a pyritet vasoxydul-kénsavsóvá, mely a kénsavat elbocsátván, 
oxygent és vizet köt meg. Bizonyságot tesznek erről a limonit- és pyritpseudo- 
morpliok. Yaskénegből eredt barna vaskőtelepek vannak minálunk Krassó-Szőrény 
(43) 
