IRODALOM. 
49 
képezi, s szintúgy a gödi magas part legnagyobbrészt abból áll. Az utóbbi helyen 
a homok nagyon agyagos; számos Anomia costata mellett Cerithium margarita- 
ceum Brocc., Cardium cingulatum Goldj. stb. eredményezett. Az alsó mediterrán 
víz-neineresztő kavicsos és alárendelten homokos agyag hullámos felülettel bír, 
és láthatóan szerepel úgy, mint az alanti vizek szétválasztó,]a a sződ-rátóti és a 
fóthi völgyek között. A felső mediterrán kavics és homok, valamint homokos 
mészkő által van képviselve. E rétegekben Böckh szerint (Földt. Közlöny, II. köt. 
6—18. 1.) gyakori a Beden Malvince Dub. A nevezett mészkő (lajtamész) a fóthi 
«Somlyón és Kőhegyem), úgy szintén a mogyoródi « Somlyó» tetején lép fel. A medi¬ 
terrán legfiatalabb tagját Böckh szerint (id. li.) nagy valószínűséggel a Fóth és 
Mogyoród közelében előforduló tajtkő-tufa képezi. Ezt Mogyoródon közvetlenül a 
Cardium apertum Münst. és Congeria subglobosa Partsch jellemezte pontusi korú 
agyag fedi. Az utóbbi rétegeket szerző (Szabó) a gödi fensík dunamelletti mere¬ 
dek partján is találta. 
Nagy szerep jutott a diluviális lerakodásoknak. Ezekhez számítja szerző ; 
mint mélyebb szintet, azon a vizet át nem bocsátó rliyolithos agyagot, melyet a fúrá¬ 
sok a fóthi medenczében, és csakis ebben konstatáltak. E rhyolithos agyag a fóthi és 
mogyoródi hegyek oldalán kezdődik, a Duna felé lejt, és — a talajfúrások tanú¬ 
sága szerint — úgy Káposztás-Megyer, mint Dunakeszi felé emelkedik. Összes 
vastagsága nem ismeretes; szerző glaciál hatású, lokális képződménynek tartja. 
A nagyon elterjedt és vastag fiatalabb diluvium kavics- s fölfelé homokból áll. 
A kavics trachyt-törmeléket tartalmaz. Mogyoród és Fóth vidékén alárendelten 
lösz is van. A diluviális kavics és homok hullámos felületére alluvialis agyag rakó¬ 
dott le, mely kivált a Káposztás-Megyer, Fóth s Dunakeszi közt elterülő alsíkon 
nagyobb területet fog be. Ezen alluviális agyag keletkezése — szerző szerint — 
nagyrészt a felbugyanó források műve. 
A sződ-rátóti völgy fenekén lerakodott alluvium ellenben tisztán a patak 
műve. A közölt ábrákból és a kútszelvényből kitűnik, hogy alól települ az alluviá¬ 
lis agyag, rajta pedig az alluviális homok. A futóhomok képződésére nevezetesen 
a diluviális homok adja az alkalmat. 
A vizet felfogó és áteresztő kőzetek (kavics, homok és alárendeltebben 
homokos mészkő) jelentékeny vastagságban vannak kifejlődve, úgy hogy azokon 
a víz tetemes mélységre képes lejutni, hol azután, az ott uralkodó hőfokot véve 
fel, jut a felületre. Erről meg lehet győződni 1-szőr a mély kútnál a csömöri 
<iÚjszöllőhegyen» dr. Staub Mór úr birtokán, 2-szor a mély forrásnál Mogyoródon. 
A mindkét helyen foganatosított hőmérésből ugyanis kitűnik, hogy úgy a csö¬ 
möri mélykút, mint a mogyoródi forrás vize homotherma, és minthogy ezek 
hőfoka közel egyező, szerző azon következtetést vonja, hogy azok oly mélységből 
nyomatnak fel, melyben a neutrális pont alatt már közel 13° C az uralkodó hőfok. 
De mindazon forrás e területen, a melynek hőfoka egy évi mérések alapján a 
13 u -hoz közel áll, úgy tekinthető, mint azon mély víztartó kifolyása, melynél a. 
föld saját melege 13°-nak vehető. 
Ezután a föld hőviszonyát általában röviden ecsetelve, áttér a föld hőviszo¬ 
nyának megbeszélésére Budapesten. A budai közép évi hőmérsék átlagban 1062° 
C, a valódi közép azonban csak 104 C-fokot tesz ki. Az észleletek kb. 140 m 
tengerszín feletti magasságban tétettek. Selmeczbányán 612'6 m tengerszín 
Földtani Közlöny. XX. köt. 1890. (49) 4 
