111 
TÁRSULATI ÜGYEK. 
tek 3-an; az alapszabályok értelmében törültettek 6-au; azonban a leg¬ 
nagyobb veszteséget okozta nekünk ismét a kérlelhetlen halál, mert nem ke¬ 
vesebb mint 11 tagtárs gyászos elhunytát kellett az év folytán bejelentenem. 
A gyászoltak között van két tiszteleti tagunk, kiknek egyike ÜEINRICH 
v. ÜECHEN, kiről már Közlönyünk múlt évi kötetében megemlékeztem; a 
másik legrégibb tiszteleti tagjaink utolsója, báró GERINGER KÁROLY, 
kinek neve szoros összefüggésben van társulatunk történetével. Kiki csodál¬ 
kozni fog azon, hogy miként lehetett alakulófélben levő társulatunk első tény¬ 
kedéseinek egyike az 1850. szeptember 3-án tartott második közgyűlésen 
Magyarország országos polgári biztosát tiszteleti tagjává választani? Azonban 
báró Geringer- t sem a félelem, sem a meghunyászkodás vagy alázatos 
hízelgés hozta társulatunk körebe, hanem tényleg ama kiváló érdeklődés, 
melyet az alakuló társulat és ennek szándékba vett működése iránt tanú¬ 
sított. Báró Geringer személyesen vett részt az említett közgyűlésben és 
másnap még írásban is megköszönvén a kitüntetést, a társulat javára 
30 pengő forintot adományozott, és valahányszor hírét vette valamely beér¬ 
kezett érdekesebb gyűjtésnek, ő mindannyiszor sietett ezt megtekinteni. 
Meghalt 1889. szeptember 14-én Hadersdorfban Alsó-Ausztriában mint 
nemzetségének utolsó sarja. 
Hazai tudományos életünk kiváló alakja volt 
dr. Rómer Flóris, 
ki a régészetnek hazánkban való meghonosítása körül halhatatlan erdemeket 
szerzett magának. Az igazi kegyelet adóját rovom le az elhunyt iránt, 
mert a barátság kötelékei fűzték családomhoz. Mint szegény mesterember 
ha született Pozsonyban 1815. április 12-én és könnyű fölfogása és élénk 
kedélye miatt már mint tanuló tűnt föl. 15 éves korában lépett be Szent- 
Bene rendjébe, mert a tanári pálya felé törekedett és már mint papnövendék 
kezdett irodalmilag szerepelni, de korán fölébredvén benne a természet es a 
múlt idők kutatása iránti vágy, minden szabad órájában bebarangolta 
lakóhelyének környéket. Korán kezdett tanítani és a bölcsészettudori rang 
elnyerése után visszakerült megint szülővárosába a physikai tanszékre. 
Ott teljes erélyével vetette magát a természet tanulmányozására és minden¬ 
nel foglalkozott, mi érdekét fölkelteni tudta. Boldogult nagyatyám atelier- 
jében gyakorolta magát a rajzolásban és festészetben; szülővárosának szép 
környéket pedig rajzmestere családjának társaságában járta be; Tóth 
Ezekiel és Petényi Sámuel jónevű zoológusainktól megtanulta az álla¬ 
tok kitömesének mesterségét. Tanári híre mindinkább növekedett, a 
Pozsonyban tartózkodó aristokratia ép oly élvezettel hallgatta végig 
előadásait, mint rendes tanítványai; sőt magát .József főherczeg nádor fiát, 
felséges uralkodó házunk kitűnő sarját, honvédségünk büszkeségét, -József 
főlierczeget Rómer Flóris vezette be a természettudományok ismeretébe és 
(71) 
