A BARLANGI MEDVE HAZÁNKBAN. 
149 
folyóiratokban szétszórva, már eleg sűrűn akadunk barlangjaink tudományos 
ismertetését czélzó dolgozatokra is. A legújabb időben Erdélyben Téglás 
Gábor, Felső-Magyarországon pedig Roth Samu írtak sokat és sokfelé bar¬ 
langjainkról, kiválóan archeológiái szempontból. 
Barlangjaink tudományos ismertetésére vonatkozó magyar értekezé¬ 
sekből kiválik kettő, nevezetesen: Balogh PÁL-nak a tufnai csontbarlangok¬ 
ról írt kitűnő dolgozata (Magyar Tudós-társaság Évkönyve VII. 1846.) és 
Orthmayer TiVADAR-nak «A barlangok paleontologiai és történeti neveze¬ 
tessége, tekintettel Magyarország, de különösen Dél-Magyarország barlang¬ 
jaira)) (Magyar orvosok és természetvizsgálók munkálatai XI. 1873) czímű 
igen gondos értekezése: amaz kiválóan paleontologiai, emez pedig archeoló¬ 
giái szempontból dolgozza fel az anyagot. 
* 
Abból az alkalomból, midőn Semsey Andor ur felajánlotta a költséget, 
hogy a magy. kir. Földtani Intézet gyűjteménye számára valamely hazai 
barlangból az Ursus spelaeus egy teljes csontváza szereztessek be és midőn 
a Földtani Intézet érdemes igazgatója, Böckh János min. osztálytanácsos 
ur, a hely kiválogatását és az ásatások vezetését reám bízni kegyeskedett, 
irodalmi adatok alapján kutatni kezdtem a barlangi medve nyomait és elő¬ 
fordulási körülményeit hazánk területén. E kutatások eredmenye ez a dol¬ 
gozat. A különböző folyóiratokban szétszórt idevágó adatokból a gyűjtemé¬ 
nyekben levő csontok állapotából kiindulva, arra az elhatározásra jutottunk, 
hogy az ásatást a Biharhegység egyik legkiválóbb csontbarlangjában, az 
oncsászai barlangban rendezzük. Reményünkben nem csalatkoztunk, mivel 
az ásatás eredménye két a lehetőségig teljes és ép csontváz lett és ezenkívül 
még számos és érdekes csontrósz is került birtokunkba. 
Visszatérve a barlangi medve nyomaira, a szétszórt irodalmi adatokból 
kitűnt, miszerint Magyarország területén 39 oly barlang ismeretes, melyek¬ 
ben a barlangi medve maradványai kétségtelenül megvannak; kilencz 
helyen pedig a posttertiár lerakodásokban találtattak. 
Ha a barlangi medve összes lelőhelyeinek Magyarország térképén való 
eloszlását szemügyre veszsziik, azon következtetésre jutunk, miszerint ezen 
állat Magyarország összes hegyes vidékeit lakta. Az Alföldről azonban a leg¬ 
csekélyebb adatunk sincs; úgyszintén Horvátország és Szlavónia területéről 
is hiába kutattam adatok után. A lelőhelyeknek csoportosulásából pedig 
arról győződünk meg, hogy a barlangi medve legsűrűbben tartózkodott a 
Magas Tátra vidékén és a Bihari hegységben, azokon a tájakon, a melyeket a 
mezozoi mészkövek borítanak, szóval a hol barlangokra akadhatott. 
Ha tekintetbe veszszük, hogy még legalább kétszer 39 oly barlang 
ismeretes, a melyek különböző akadályoknál fogva még nincsenek ez irány- 
(107) 
