A BARLANGI MEDVE HAZÁNKBAN. 
165 
26. Ponoricsi barlang. 
'Csató János: (Erdélyi muzeum-egylet évkönyve. IV. 1873. p. 107.) 
Ivoch Antal : Erdély ősemlős maradványai stb. (Erdélyi muzeum-egylet Évkönyve 
I. Újf., 1874, p. 29.) 
Bielz E. A. : Beitrag zűr Hölilenkunde Siebenbürgens. (Jalirb. d. siebenb. Karpatlien- 
vereins. IV. 1884. p. 34.) 
Hunyadinegyében, a petrozsényi szárnyvasút puji állomásától keletre, 
Ponor és Ohába községeken túl, Pujtól mintegy 10 km-nyire van Ponorics. 
Ez néhány házból álló telepítvény, mely annyiban nevezetes, hogy egy való¬ 
ságos dolinában terül. Határában, magában e nagy dolinában bárom bar¬ 
lang ismeretes, melyek egyikében a barlangi medve csontjai is előfordulnak. 
E barlangok még nincsenek kellően átkutatva es leírva. 
27. Porácsi barlang. 
Both Samu ; ... Einiges über die Poracser Knockenkökle. (Zips. Boté. 1872. No. 42.) 
Roth Samu : ... Porácsi barlang Szepesmegyében (Természettudományi Közlöny 
X., 1878, p. 409.) 
Münnich Alex. : Die Paracser Knoclienliölile (Zips. Boté. 1878. No. 2.) 
Roth Samu : _Felső-Magyarország néliány barlangjának leírása. (Magy. Kárpát¬ 
egylet Évkönyve VIII.. 1881.) 
Szepesmegyében, Iglótól délkeletre 3 órányira, a Zabura begy mögött, 
Porács falu határában két barlang ismeretes: 
a) A kisbarlang jelentéktelen. Nyílása háromszögletű, 4 m magas 
s befelé is ily magasságban folytatódik. Alját többnyire kőtörmelék borítja, 
mely alatt sárgás, agyagos barlangtalaj terül és ebben a barlangi medve csont- 
töredékei elég gyakoriak. 
b) A nagybarlang nyílása szintén háromszögletű, de kisebb az élőb¬ 
bé ninél. A barlang befelé lejt, nyílásához közel összeszorul, de befelé ismét 
tágul. A főmenet északdéli irányt követ s nagyjában S betűhöz hasonlít, a 
végén összeszorul. Jól bent, a főmenetből, jobb felől, nyugoti irányban, közel 
egymáshoz két mellékfolyosó ágazik ki, de ezek csekély távolságban kőtör¬ 
melékkel vannak eltorlaszolva. A nagybarlang alját] vékony mésztufa 
réteg borítja, mely alatt több helyen kulturréteg terül és ebben számos jelen¬ 
kori emlősállat csontmaradványa, kőeszközök és kovaszilánkok fordulnak 
elő. E kulturréteg alatt egy másik réteg következik, mely jobbára már kihalt 
emlősök csontjait tartalmazza, még pedig Pioth szerint a következőket: 
Ursas spelaeus Goldf., Canis spelaeus Goldf., Felis spelaea Goldf. és 
€ervus elaphus. (?) 
(123) 
