TÉGLÁS GÁBOR: 
184 
A betűk gondos munkára mutatnak s egyes betűk magassága 0075 m. 
Lukács Béla államtitkár s akkori képviselő által ugyanezen sírtelepről 
felásott tárgyakat, a tulajdonos úr előzékenysége folytán, alkalmam lévén 
tanulmányozni, az általa még 1879-ben közzétett FAOB bélyegen kívül e bélyeg 
várja a felemlítést FESTI. Lelőhelye Botesi sírmező. Ugyanezen bélyeg ismeretes 
az C. I. L. HL köt. 3215. sz. n. 6. Salonából (Kenner Antiké Tlionlampen n. 353. 
13. 608. sz. 22. Archasologisch-epigraphische Mittkeilungen aus Oesterreick IV k. 
1880. évf. Mitroviczáról 119. lap.) 
Saját ásatásomból 4 példányban nyertem e bélyeget OPTATI Botesen és 
Korábia déli lejtőjén a Szlevesoján egyaránt előfordult. Torma Károly a dévai 
régészeti társulatnak Veczelről szerzett lámpájáról közölte azt (Archaeol. epi- 
grapk. Mittheilung VI. köt. 145. lap). Negyedik bélyegül mutathatom e sírte¬ 
lepről a következőket : 
( 2 ) 
IA/VA k 
Lelőhelye a Szlevasojai sírmező. E teljesen uj lámpafedő lapjának keretét 
egymáson átfonódó vonalcziráda díszíti. Ismerjük a bélyeget Corpus inscript. lat. 
III. köt. 260. lap 10. sz. Déváról, illetőleg Veczelről (Közli: Neigebauer Dacien 
45. lap Ackner Müller 191. sz.) Ugyancsak Veczelről közölte Torma Károly 
(Archael. epigraphische Mittkeilungen aus Oesterreich VI. köt. 145. lap ; a hunyad- 
megyei tört. régészeti társulat dévai példányáról). 
II. Zalatna Ampelum. A daciai bányászat központja a múltban és jelenben 
egyaránt. Ma is itt székel a főbányakivatal. A rómaiak mindjárt az első időszakban 
Traján alatt dalmata és piruszta telepesek által sietnek a környék bányászatát 
fejleszteni s ott collegium aurariorum létezett. A procurator aurariorum székhelyét 
több felirat(proc. Aug. vagyAugg. C.I.L.IH.k. 1293, 1295, 1298, 1310, proc(urator) 
aurariorum 1311. 1312. 1313.) bizonyítja; de mellőzve e rövid jelentésből a további 
ismertetést, egyszerűen arra szorítkozom, hogy a római város az Ompoly mindkét 
partjára kiterjedt s a mai aranyolvasztó kohóktól le Petrozsány faluig találhatjuk 
romjait.Petrozsány falu gör.kel. temploma szomszédságából ásta ki Popovits György, 
odavaló lelkész egy gyermek sarcophagát s ugyanonnan láttam 1885. nyarán egy 
felirattöredéket. Az Ompoly jobb partján a Zsidovin-liegyig terjedtek az építkezé¬ 
sek s a két ellentétes lejtőn festői látképet nyújthatott annak idején a városka, 
a melynek számos faragványos emlékét találjuk a mostani falu házai körül olykor 
nagyon is profán czélokra alkalmazva. Figyelmemet mindezek mellett a magasan 
fekvő templomra is kiterjesztve, annak oltára gyanánt egy eredetileg .hmónak 
szánt fogadalmi arat fedeztem fel. 
A fogadalmi oltár magassága 0.9 m, szélessége 0.46 m, anyaga vöröses 
homokkő, mely kőzetet a Bráza nevű hegyről fejthették. Ott tehát egy kőbányájuk 
létezett, csakhogy azt nem találtam meg. Félnem kell, hogy utólagos fejtés követ¬ 
keztében többé nem is lesz felfedezhető. A felirat következő: 
