198 
IRODALOM. 
csak sárga meg barna foltos a vasrozsdától. A quarzon termett az aranynyal együtt 
a fehér aduidr, 1—2 mm nagy és lielyenkint sűrűn látható kristályokban, me¬ 
lyeken a szokott T. {110}. ooP, x. {TOl}. p oo es P. [001J. oP formákat ta¬ 
pasztalni. Ez az újabb aranytaláltatás, szerző szerint, a régibbtől gyökeresen kü¬ 
lönböző ; az adulár tekintetéből hasonlít a verespataki Gauri-kegy bányáiból 
ismert előforduláshoz. 31. Laumontit a kis-sebesi dacitban. A mállott kőzet repe¬ 
déseiben látható egy zeolitli, mely mint legfiatalabb 1 mm vastag kéreggel borítja 
a már onnét ismeretes desrnin és calcit ásványokat. E zeolith fehér szinű, átlát¬ 
szatlan, legfeljebb 1 mm vastag rudacskákban termett, selymes-gyöngyfényű 
egybehalmozódással; a rudacskák hosszúságukban láthatóan közel 90° szöggel két 
irányban kitűnően hasíthatok, de az ásvány porhanyó volta mérésnek való hasa¬ 
dási darabkákat nem szolgáltatott. Duzzadva habos zománcznak könnyen olvad 
meg, majd hólyagos üveggyöngygyé válik; megnedvesítve kissé jobban áttetsző. 
Ezen sajátságok következtében Ítéli szerző e kérdéses zeolithot laumontitnak. 
A három ásvány eredési sora a következő. Mind a három 2—3 mm vastag ereket 
tölt ki úgy, hogy legalul a húsvörös szinű desrnin van, erre a szürkésfehér áttetsző 
calcit és legfelül a laumontit következnek ; ezen ásványok termőkőzetét ismeretesen 
kövezetkoczkáknak fejtik. 32. Laumontit, Toroczkóról. Ez a toroczkói Fejérpatak 
völgyének augitporphyritjében terem, mely utóbbi igen mállott és üregeiben meg 
repedéseiben találnia sárgás fehér szinű, porhanyó, finom szemcsés vagy Va—1 mm 
hosszú kristályokban megformálódott laumontitot. A kristályokon a szokott 1111 j. 
CvoP, {lOl}. — Pcvo formákat látni. Ez a laumontitnak harmadik előfordulása 
Erdélyben, melyet szerző konstatált és úgy látszik ez egyúttal a leggyakoribb erdélyi 
zeolith a heulandit után. 33. Erdélyi tömör quarzváltozatok csiszolva. Újabban az 
erdélyi-muzeum gyűjteménye 85 külömböző erdélyi termőkről származó csiszolt 
tömör quarzfajtával gyaporodott, melyekről szerző a következőket közli. I. Toroczkó 
vidékén a Fejérpatak és elvétve az Edeskő patakja meg a thor-szent-györgyi Vár¬ 
patak hordalékjaiból kerülnek a tömör-vaskos quarz-változatok, melyek az elrnál- 
lott augitporphyritból származnak. Az itt lelhető féleségek: a) rózsaquarz, apró- 
szemcsés, néha apró kristályokban, kissé ibolyásba hajló rózsaszínű, meglehetősen 
gyakori; h) elég gyakran lelni a tiszta fehér vagy kissé kékes szinű tejquarzot is, 
mely aprószemcsés — tömör ; c) egy prasem féleség, t. i. delessit vagy seladonit 
megfestette, világosabb, néha habos zöld szinű tömör quarz ; d) szarukő elég 
gyakran sötét füstszürke — szürkés fehér színben, néha barnás zöld darabokban is: 
e) vérpiros erekkel tarkázott okkersárga, meg tisztán sötét hagymazöld szinű 
jaspis ; f) Chalcedon, mely csak kékes fehér szinű és fokonkint szarukőnek vál¬ 
tozik ; g) igen gyakran találni kisebb mennyiségben a világosabb vagy sötét vér¬ 
piros szinű, félig átlátszó — áttetsző carneolt is ; h) ritkábban lelhető a plasma, 
vagyis a sötét hagymazöld chalcedon változat; i) ellenben ökölnyi darabokban is 
elég gyakori a heliotrop, melynél sötétzöld jaspisban vérpiros karneol-pettyek és 
-foltok láthatók. Az aduitokat kiválóan a karneol, chalcedon, rózsaquarz, tejquarz 
meg a szarukő szerkesztik egybe és leginkább az úgynevezett felhő- és brecciaachát 
ered; a szalagachátok tej-, rózsaquarz meg karneol rétegeiből jóval ritkábbak. 
II. Tekerő vidéke (Hunyad megye). Ez Toroczkóval együtt a tömör quarz- 
változatoknak másik nevezetes helyisége, hol e változatok leginkább a quarz- 
