ZSIGMONDY VILMOS. 
261 
mondy SAiiu-nak a fiatal Osztroluczkyaknál való megmaradását továbbra is 
biztosítani. Ez évben a szünidők alatt növendékeivel szintén több helyen 
fordult meg, s ez időben egészsége is kedvező volt. 
Ugyancsak 1813. szeptember havában folytatta a görög nyelv nyilvános 
tanítását, s külön felszólításra néhány hallgatónak a mathesisből is tartott 
előadásokat. 1814-ben Gosztonyi elhatározván, miként gyámfiait magához 
veszi Pestre, oda nyilatkozott ugyan, hogy örömest látná Zsigmondy- t ezek 
mellett itt is, de ez utóbbi kijelenté, hogy az Osztroluczkyékat Pestre nem 
követi. 
1814. augusztus hava utolsó napjaiban növendékeivel útra kelvén, 
az ország több helyén fordult meg, míg végre október 18-án tőlük elbú¬ 
csúzván, mindenekelőtt sógorához ment Szennára. Itt értesült arról, hogy 
tanárnak jelöltetett ki a pozsonyi evang. lyceumnál újonnan alapított tan¬ 
székre, s az erre szóló meghívó levél neki 1814. november 30-án kézbesít- 
tetett. 
Habár a jövedelmet, melyet itt kezdetben kapott, keveselte, mégis 
elfogadta a meghívást, minthogy a tanári pályához vonzalma volt. 
1815. január utolsó napján Pozsonyba érkezvén, itt február 9-én ünne¬ 
pélyesen tanárrá avattatott fel, s e hó 13-án megkezdte nyilvános előadásait. 
A mint mondja, az új tanszék megerősítéséért sokat és sokáig kellett küz¬ 
denie, de azon tudat, hogy végre minden akadályt leküzdött és az igen 
gyenge alapra épített tanszéket megerősítették, saját bevallása szerint 
nem kis örömére szolgált. 1825-ben többi tanártársaiéval egyenlő fizetést 
is nyert. 
Tanári működése közt, mely 1833-ban történt haláláig tartott, 
Fábri Istvánnak 1817-ben történt elhalálozása után a lyceumi könyvtár 
kezelése és őrizete szintén őt terhelé 1829-ig, s a könyvtár öregbedése körül 
is szerzett magának érdemeket. 
Zsigmondy Samu irodalmilag is működött. 1817-ben megírta Fábri 
István tanártársa életrajzát. 1823-ban a bőid. Stanislaides tanár tiszteletére 
és megemlékezésére beszédet mondott. 
1826-ban görög, 1828-ban pedig héber grammatikát írt iskolai hasz¬ 
nálatra, mely könyvek közül az első Pozsonyban, az utóbbi Bécsben 
jelent meg. 
Megírta Magyarország történél mét is iskolai használatra. Ennek egyik 
részét, egész a mohácsi csatáig, Pozsonyban nyomták ki; a másik részével 
azonban, mely Magyarországnak az osztrák ház királyai alatt való törté¬ 
netét tárgyalá, 1829-ben a censura oly keményen bánt el, hogy, mint 
mondja, minden nagyobb fontosságú eseményt kitörültek belőle és bővebb 
elbeszéléseit oly csonka fragmentumokká változtatták át, hogy könyvét ily 
alakban nem akarta közölni; azonkívül a benyújtott mű revisiója egyáltalán 
oly késedelmesen történt, hogy ezt meg 1832. márczius hava előtt sem kapta 
(175) 
