ZSIGMONDY VILMOS. 
267 
felszólíttatik, hogy ez év május 1-ig Pécsre utazzék, hol Prugberger József 
segédbányatiszttel, egykori akadémiai társával találkozván, több heten 
át részt vett ama geológiai és bányászati vizsgálatokban, melyek czélja 
a vasasi vallásalap-uradalom bán előforduló szénlerakodás kizsákmányolá¬ 
sára szolgáló tervnek kidolgozása volt. 
A szabadságharcz Zsigmondy ViLMOS-t meg regi állásában találta, 
s alkalmam volt eredetiben olvasni a következő okmányt, mely hozzá, mint 
bányagondnokhoz Piesiczára lett czímezve : 
6859 
IÖ8Ö 
Dittrich Antal, resiczai vasmű-igazgatónak, 4 heti szabadság engedményeztetvén, 
a resiczai vasmű ideiglenes igazgatásával Ont bízom meg, ismert ügyessége- s buz¬ 
galmától elvárván, hogy az érintettem vasmű érdeke az Igazgató távolléte alatt hát¬ 
ramaradást nem szenvedend. 
A bánsági k. bányaigazgatósági elnöktől. 
Oraviezabányán Deczember 2-án 1848. 
Oranzmatein m. p. 
Ez okmány, mely egyenesen Zsigmondy ismert ügyességére es buzgal¬ 
mára hivatkozik, meg pedig kiállítva egy oly férfi által, a ki, közismeretes 
dolog, maga is mintaképe volt a szorgalomnak, ismét csak erősíti azt, a 
mit ZsiGMONDY-nál különben már eddig is tajiasz faltunk, de mutatja egyút- 
tal azt is, hogy a bánsági bányaigazgatóság akkori elnöke feltétlenül bízott 
Zsigmondy ViLMOs-nak nemcsak ügyességeben és buzgalmában, hanem ennek 
erélyében és hazafiságában is, midőn a vészteljes napokban a hazánk délkeleti 
határ részén fekvő, az akkori háborús időkben kétszeres fontossággal biró 
resiczai vasmű ideiglenes igazgatását kezeibe tette le. 
A határőrvidék közelsége már előre is biztossá tette, hogy nem csekély 
feladatok azok, melyek az akkor 28 éves, ideiglenes vasműigazgató által 
megoldandók s a későbbi események tényekkel igazolták, hogy Zsigmondy 
Vilmos minden tekintetben megfelelt a beleje helyezett bizalomnak. 
Már két héttel később, hogy Zsigmondy Vilmos átvette a resiczai 
vasgyár ideig], vezetését, t. i. 1848. deczember 16-án, intéztek a határ¬ 
őrök Doda Traján akkori kapitány vezetése alatt támadást Eesicza ellen, 
melyet a Zsigmondy Vilmos, Diakonovics Adolf honvédőrmester, később 
uradalmi titkár az osztrák-magyar államvasút-társaságnál, és Fejér Károly 
honvedkapitány megbízottakból álló küldöttség nem leven kepes elhárítani, 
csakis az erélyes ellentállás maradt hátra, s ennek köszönhető, hogy Fejér 
