274 
BÖCKH JÁNOS: 
Midőn a selmeczi bányakapitányság a bánya ügyeinek műszaki veze¬ 
tése végett ZsiGMONDY-lioz fordult s ezt minden más beavatkozás kizárásával 
csakis öreá bízta, tette ezt Zsigmondy ViLMOs-nak «kipróbált szakismeretére » 
való utalással. 
Van tudomásom arról, hogy Zsigmondy e rendkívüli megbízatások 
egyikéből másikából kifolyólag írásbeli szaknyilatkozatokat is készített, de 
ezeket egyenként nem ismerem. 
Elképzelhető, hogy oly erélyes, alapos ismeretekkel és tapasztalatokkal 
biró férfi, minő Zsigmondy Vilmos vala, már rég óhajthatott tevékenységé¬ 
nek sokkal tágabb és szabadabb működést engedő teret, a hivatalnokénál 
függetlenebb állást, melyre már tulajdonságai folytán valóban képesítve és 
hivatva is volt. 
Az 1859. év vége Zsigmondy Vilmos életében tehát forduló pontot 
képez, a midőn a hivatalnoki pályát, melyet állami szolgálatban szép remeny- 
nyel megkezdett s a szabadságharcz utáni fogságból való visszatértével a 
magánbányászat terén ép oly sikerrel folytatott, végleg elliagyá és Pestre 
költözködvén, mint önálló bányaügynök kívánta szolgálni a közéletet. Még 
1860. márczius 20-án Pesten kelt beadványával mindenek előtt azért 
fordult a budai cs. k. helytartósághoz, hogy neki engedély adassék nyilvános 
bányaügynökségi iroda megnyitására a budai bányakapitányság körében, még 
pedig Pesten való szeklielylyel. E beadványában utalván amaz új korszakra, 
mely az 1 854-ik évi általános osztrák bányatörvény behozatalával Magyar- 
ország bányászatára nevezetesen ennek szénbányászatára nezve kezdődik, 
midőn az elavult szabályok helyébe egy új, nyíltságra alapított, a birto¬ 
kot teljesen biztosító törvény lépett, Zsigmondy oly nézeteknek is adott 
kifejezést, melyek megérdemlik, hogy itt szóról-szóra feljegyeztessenek. 
A tapasztalt, éleslátású szakférfiú ezen véleményét későbbi tapasztalatai 
benne nemcsak hogy meg nem ingatták, hanem ellenkezőleg meg inkább 
megszilárdították, a mint ezt a sokkal később, az új bányatörvény megalko¬ 
tása végett a magyar kormány által egybehívott tanácskozásokban Zsigmondy 
által az ásványszénnek szabaddá bocsátása kérdésében elmondottak eléggé 
illusztrálják. Jelen folyamodvány különben egyéb irányban is bír történelmi 
értékkel. De kövessük beadványának ide vonatkozó sorait : 
«Bis zum Érsekemen dieses neuen Gesetzes bildete die fossile Kohlé in 
Ungarn ein Zugehör des Grundeigenthumes. Das Gesetz reihte auch die Mine- 
ralkohle unter das Bergregale ein, und ertheilte den ehemaligen Grundeigenthü- 
rnern eine fünfjáhrige Frist zűr Sicherung ihres bisherigen Eigentbumes iin Sinne 
des neuen Gesetzes .» 
«Mit dem letzten Október v. J. ist diese Frist zu Ende gegangen, es sind die 
Schranken gefallen, welclie den Bergbau auf fossile Kohlé von dér Willkür eines 
sein Interessé schlecht verstehenden Grundbesitzers abhángig mackten, und es 
steht nunmehr Jedermann frei, einen Bergwerksbetrieb auf Mineralkolilen zu 
( 188 ) 
