282 
BÖCKH JÁNOS: 
vitelere a sziget jelenlegi birtokosa, József főherczeg ő Fensege jóváhagyását 
kieszközölvén, Zsigmondy Vilmos 1866. deczember 21-én megindította a 
fúrást a sziget felső vége nyugati oldalán, s 1867. május 13-án teljes siker 
koronázta fáradozásait, a mennyiben a 35° R-nyi hévvíz hatalmas sugár¬ 
ban tódult fel a mélységből. A fővíztartó (mert megelőzőleg a furlyuk már 
három, szökővizet szolgáltató víztartón hatolt át) 62 öl 3 láb mélységben 
éretett el, s a hévforrás emelkedese a sziget szintája föle Zsigmondy közle¬ 
ménye szerint meghaladja az 5 ölet. 
A különféle nehézségeket, melyeket a megnyitott hévforrás befoglalá¬ 
sánál leküzdeni kellett, Zsigmondy,* ki ez ártézi kútra nézve is becses köz¬ 
leménynyel gazdagította irodalmunkat, részletesebben megismerteti, s ebből 
megtudjuk, hogy az ártezi kút időközben még 3 lábbal melyíttetvén, összes 
melysége tehát 63 ölre rúg, s a nyerhető vízmennyiség különböző magas¬ 
ságban természetesen különböző léven, de 4 lábbal a sziget felszíne alatt a 
24 óránként kifolyó vízmennyiség meghaladja a 250,000 akót. 
Eme ártézi kút szerencsésen befejezett fúrása után 1868. július havá¬ 
ban meglett ugyan indítva alantabb a szigeten egy második fúrás is, de ez 
befejezetlenül maradt, a mennyiben 1873. deczember havában 260*58 m 
mélységnél az időközben beállt általános pangás következtében a fúrással 
felhagytak. (E második fúrlyukra vonatkozó adatot Zsigmondy Béla úrnak 
köszönöm). 
A margitszigeti ártézi szökőkút fúrásánál elért siker általában meg- 
kapóan hatott. El kell ismerni, hogy a látvány egymagában is páratlan, 
midőn a hatalmas Duna áljai körülövezte szigeten látjuk felszökni a 
hevvizet. 
Annak nemi illusztrálására, mily feltűnést és lelkesedést keltett Zsig¬ 
mondy Vilmos fent említett műve, legyen szabad p. o. társulatunk «Mun¬ 
kálatai i- IV. kötetének 105. lapjára utalnom, hol az 1867. évi márczius 
27-ik szakülésenek eseményeit illetőleg a következő olvasható: « Szabó 
József úr előadja, hogy megtekintette a fúrást a Margitszigeten, melyet 
Zsigmondy úr vezet, s melyről mielőtt megkezdette, szaküléseink egyikén 
előadást tartott. Az eredmény meglepő és nagyszerű. A fúrás 60 ölnyire 
ment le (t. i. akkoriban addig hatoltak volt le) s eredménye az, hogy nagy¬ 
szerű artézi kutat látunk ott, melynek vize oly bő, hogy jelenleg ezernél 
több fürdőkádat láthatna el. Hőfoka 31° R. Felszökik magától a föld színe 
felett vagy két ölnyire.» 
Említem továbbá Hauer Károly lovagot, a ki a margitszigeti hévvíz- 
röl elemzést is készített,** s a ki az alant idézett folyóirat 208—209. lapján 
Zsigmondy V. i. k. A margitszigeti ártézi szökőkút. 
** Verhandlungen d. k. k. geol. Reichsanstalt. Jakrgang 1867. p. 252. 
( 196 ) 
