ZSIGMONDY VILMOS. 
293 
is fennállván, őt 1874-ben a vallás- és közoktatási miniszter újra felszó¬ 
lította véleményadásra. Ekkor meg az 1867-ben adott véleményére utal¬ 
ván, ez alkalommal tényleg megbizatott az ajánlott munkálatok keresztül¬ 
vitelével, melyekről aztán a magyarhoni földtani társulat 1874. április hó 
8-án tartott szakülésében» A buziási gyógyfürdő és az ott legújabban véghez¬ 
vitt fúrások » czim alatt felolvasást is tartott*. Ebből tudjuk, hogy 1874. 
februárius és márczius havában mindenek előtt 7 csekély mélységű kisérleti 
lyukat fúratott Zsigmondy, állításának ama bebizonyítására, hogy a für¬ 
dőnek szánt összes terület bármely pontján állítható elő savanyuvíz kút. 
E kísérletet teljes siker követvén, megfúrta az ottani uszodának feneket is, 
úgy hogy ez közvetlenül a fenekén feltóduló savanyúvízzel telhetett meg, 
holott Zsigmondy művelete előtt ez uszodának megtöltése az ivókutakból 
lefolyó víz által volt tervezve, a mi azonban némi nehézségre is akadt. 
Az uszoda megtelésének gyorsítása végett Zsigmondy Vilmos ezután 
egy második lyuk fúrását is ajáulá, valamint javasolta azt is, misze¬ 
rint a melegfürdői kutak valamelyikének alja szintén megfurassék, a meny¬ 
nyiben ez által a melegfürdő vízszükséglete, a javaslat idejében való beren¬ 
dezése mellett, mindenkorra fedezhető. Zsigmondy e javaslatai is elfogadtat¬ 
ván, a fúrások ez irányban is foganatosíttattak. Ez újabb fúrásokról bővebb 
adatokat ugyan már nem nyertünk, de megjegyezhetem, hogy Zsigmondy 
Vilmos unokaöcscse, Béla, kérésemre szíves volt egy jegyzéket közölni 
velem, melyből látom, hogy a Buziáson 1874-ben véghez vitt hírások közül 
az uszodában melyesztett 1-ső, Zsigmondy Vilmos közleményében már szin¬ 
tén bővebben tárgyalt fúrlyuk 15*17 rn-re, a 2-ik 14*43 m-re, a melegvíz 
forrás fúrlyuka ellenben 13*14 m-re hajtatott le. Zsigmondy ViLMOsnak 
Buziásra vonatkozó nézeteit az eredmény tehát szintén igazolta. 
1874-ben azonban Zsigmondy még egy harmadik, bár csekélyebb 
fúrási műveletet is végzett; értem ama fúrást, melyet az imént mondott év 
junius havában kezdett meg Schwechaton, a Dreher-féle serfőző számára, s 
ugyancsak 1874. julius 25-én fejezett be 32*24 m mélységgel. E kútnak 
vize, mint a jászapáti-é, szintén szivattyuztatik. 
Ezek után áttérek Zsigmondy ViLMOs-nak a fúrás terén legmonu- 
mentálisabb alkotására, s ez a budapesti városliget ártézi kútja. 
Zsigmondy 1878-ban egy külön műben, melynek czíme «A városligeti 
ártézi kút Budapesten » ** ismertette meg e 9 1 /2 évi időtartamot felölelő fárad¬ 
ságos munkát úgy részleteiben, mint az elért eredményeket technikai és 
tudományos tekintetben. A munka nagyszerűsége és azon általános érdeklő- 
* Földtani Közlöny IV-ik évfolyam (1874), 159. 1. 
** Lásd továbbá: W. Zsigmondy, Dér artesisohe Brunnen im Stadtwáldchen 
zu Budapest. Jahrbuch dér k. k. geol. Reicksanstalt in Wien XXVIII. Bd. 1878. p. 659. 
(207) 
