294 
BÖCKH JÁNOS: 
des, mely Zsigmondy Vilmos e remek alkotásához kezdettől fogva fűződött, 
nem teszi talán fölöslegessé előzményeit részleteiben is, az eddiginél kissé 
bővebben megismertetni. 
A ki a magyarhoni földtani társulat Munkálatainak III. köteté¬ 
ben lapozgat, az ennek 190 — 191-ik lapján az 1866-ik évi deczember 
12-iki szakülés rövid megismertetésénél Zsigmondy Vilmos nevére akad, fel¬ 
jegyezve lévén ott, hogy «Zsigmondy Vilmos bányamérnök értekezett a város¬ 
ligetben tervezett fúrásról. Előre bocsátván Pest-Buda környékének földtani 
viszonyait tárgyaló tanulmányozásait, megfejti a budai begyek forráshiányá¬ 
nak okait. Szerinte Buda környékének légbeli csapadekai egy Promontor, 
Budaörs, Budakeszi s Kovácsi területét befoglaló nagy medenczebe szivárog¬ 
nak be, melynek főlej tje Buda s illetőleg Pest városa felé van irányozva s 
mely egy, kisczelli agyagból s nummulitmárgákból álló vizkatlan rétegek 
által fedett, roppant nagy víztartó keletkeztére szolgáltat alkalmat. A budai 
begyek mind azon pontjain, hol a dolomit s a homokkő előtűnnek, források¬ 
nak kellene keletkezniük, ha az érintett területen képződött nagy földalatti 
víztartóban rés nem találkoznék, melyből a meggyűlt vizek egy nagy része 
kiömlenék. Ezen tényleg meglevő rest Buda s Ó-Buda városának 5200 ölnyi 
hosszúságú vonalon előforduló számtalan hévforrásai képviselik. Ezen hév¬ 
források naponta 1.500,000 köbláb vizet szolgáltatnak, mi azonban Buda 
környékének légbeli csapadékokból eredő földalatti vizének alig huszad részét 
teszi. A hévforrások s azon főrepedéknek, melybe a budai hegység majdnem 
összes vize jut, hogy onnan meghevítve ismét napvilágra jöjjön, bővebb meg¬ 
ismertetése után azon tételeket állítja fel ertekező: 1-ször. Az érintett nagy 
víztartó Pest alá húzódik; itt a települési viszonyok alig térendenek el a 
budai hegyekben ismertektől; várható miszerint 2-szor, a Pest városa alatt 
elterjedő nagy vastagságú vízhatlan rétegeknek áttörése után hévvízre kellend 
jutni, mely azon okoknál fogva, hogy a budai hegyek tövében éjszaktól delre 
terjedő víztartó vízhatlan fedője miatt hideg vízzel többé érintkezésbe nem 
jöhet, a budai hőforrások ismeretes legnagyobb hőfokával bírnia kell; misze¬ 
rint vegre 3-szor, a Pesten tervezett fúrás által reménylhető hévforrás egy¬ 
szersmind felszálló forrás is leend.» 
Midőn Zsigmondy ezen, a «Munkálatok') említett helyén csak jegyző- 
könyvi kivonatban közölt előadását megtartá, rendelkezésére állottak már a 
harkányi fúrásnál szerzett tapasztalatai, valamint közel csak egy hét választá 
el a margitszigeti fúrás megkezdésétől. 
Midőn tehát Zsigmondy imént említett előadását megtartá, utalt ez 
utóbbi momentumokra is * s megemlíte, hogy máris folyamodott a fővárosi 
hatósághoz a mondott városligeti fúrás létesithetését czelzó engedélyért. 
Előttem fekszik Zsigmondy Vilmos egy beadványának kézirata, melyből 
* A városligeti artézi kút. 1. 1. 
( 208 ) 
