300 
BÖCKH JÁNOS : 
magy. tudományos akadémiában tartott székfoglalója alkalmával * tett abbeli 
nyilatkozatát, miszerint egy a pesti oldalon megindított fúrás hévvizet szol- 
gáltatand, melynek, ha nem magasabb, de mindenesetre a budai hévforrások 
ismeretes legnagyobb hőfokával kell bírnia, s hogy a Pesten tervezett fúrás 
által reményelhető hévforrás egyszersmind felszálló forrás is leend. 
A budapesti városligetben évekkel ezelőtt megkezdett nagyszerű mű, 
köszönet a főváros áldozatkészségének, ime szerencsésen be volt fejezve a 
főváros díszére és közönsége javára. Nem is habozott Budapest főváros tör¬ 
vényhatósági bizottsága 1878. évi márczius 6-án és folytatva tartott köz¬ 
gyűlésében, midőn tudomására hozatott az ártezi kút fentartására felügyelő 
bizottmány és a tanács előterjesztése a munkák eddigi eredményéről, e jelen¬ 
tést megelégedéssel tudomásul venni s « tekintettel azon , majd egy évtizeden 
át kifejtett szakadatlan és buzgó munkásságra, melyet a tervező mérnök 
Zsigmondi / Vilmos úr a mű végrehajtásánál, gyakran nehéz körülmények 
között, folytonosan tanúsított s tekintettel arra, hogy első sorban az ő tudo¬ 
mányának s kitartásának lehet az oly becses mű sikerét tulajdonítani, a köz¬ 
gyűlés elhatározza, hogy neki, mint a mű alkotójának, valamint Dávid J il- 
mos felügyelő mérnöknek, ki a hatóság részéről 1868. márczius óta a 
műszaki felügyeletet kifogástalan pontossággal, nagy buzgalommal és szak¬ 
értelemmel gyakorolta és Zsigmondi / Béla magánmérnöknek, ki 1872 óta a 
fúrási munkálatokban szakadatlanul résztvevőn, szakértelmével és kitartó 
tevékeny működésével a fúrási munkák jó eredményének előidézéséhez nagy 
mértékben hozzá járult, a hatóság elismerése kifejeztessék és a jegyzőkönyvbe 
foglaltassék. »** 
A közgyűlés különben, mint a függelék mutatja, nem feledkezett meg 
arról, hogy hálájának egyéb irányban is kifejezést adjon. 
Zsigmondy Vilmos, a ki a városligeti ártézi kutat tervezte és létesítette, 
nincs többe, örökre ellankadt a kéz, mely e monumentális mű megalkotása 
körül annyi kitartással fáradozott, de midőn polgártársai javára és a főváros 
díszére oda állitá annak legszebb útja végére tudománya eredményeként 
nemcsak országunk, de a messze föld egyik látványosságát, mondhatjuk, hogy 
ezzel egyúttal Zsigmondy legszebb emlékkövét is rakta le, melyre, az utókor 
emlékezetének ébrentartására, csak még a tervező és megalkotó neve vala 
illesztendő. 
És tényleg akadtak a főváros illetékes köreiben nemes gondolkodású 
férfiak, kik Budapest fővárosának Zsigmondy ViLMOsuak a főváros körül szer¬ 
zett érdemei iránti hálás elismerését és kegyeletét, enuek halála után is ma¬ 
radandóan es szemlelhetőleg óhajtják kifejezésre hozva látni. 
Tapasztalataim az artézi szökőkutak fúrása körül II. A margitszigeti ártézi 
szökőkút 23. és 31. lap. 
** Lásd a függelék 4-ik sz. okmányát. 
(214) 
