ZSIGMONDY VILMOS. 
301 
Ez irányban a «Nemzct» 1889. márczius 11 -ki 3347- (70.) sz. reggeli 
kiadásában a fővárosi ügyek rovata alatt egy közlemény olvasható, mely sze¬ 
rint a fővárosi közmunkák tanácsának 1889. évi márczius 7-én tartott ülé¬ 
sében egyebeken kívül a következő tárgyaltatott: «Több külső dob-utczai 
lakos kérvényt intézett a tanácshoz, hogy a külső Dob-utcza * Zsigmondy Vil¬ 
mos érdemeinek elismeréséül Zsigmondy Vilmos utczának neveztessek el. 
A tanácsnak az a nezete, hogy vagy az egész utczát Dob-utczának kell elne¬ 
vezni, vagy ha az elnevezés szempontjából az utcza megosztatnék, ennek a 
kőrútnál kell történnie és ebben az esetben a körúton kívül levő utczaresz 
új elnevezést kapna. Miután azonban mindkét esetben változás áll be a há¬ 
zak számozásában, a mi a fővárosnak kiadást okoz, érdemleges határozat 
előtt a tanács a főváros véleményét kéri ki.» 
Ezzel kapcsolatosan ugyancsak a « Nemzet » 1889. május 18-ki 2413- 
136.) sz. reggeli lapjában olvasható a fővárosi ügyeknél, hogy a közepitési 
bizottság Gerlóczy alpolgármester elnöklete alatt ülést tartván, tárgyalás alá 
került több külső dob-utezai lakos abbeli kérelme, hogy ezen utcza Zsig¬ 
mondy Vilmos — vagy rövidebben Zsigmondy-utczának neveztessek el. 
Említi továbbá e közlemény, miként: ((Indítványozták azt is, hogy a budai 
Zsigmond-utczát nevezzék el Zsigmondy-utczának, mert egy Zsigmondy- 
utcza a pesti oldalon sok postai zavarra adna okot. Eózsa Péter tanácsos ki¬ 
emelte, hogy a kérelmező polgárok főczélja az, hogy utczájok ne neveztessék 
külső Dob-utczának, hanem maradjon csak Dob utczának, ha esetleg a Zsig¬ 
mondy elnevezés nem fogadtatnék el. A bizottság többek felszólalása s Preusz- 
ner József és Gerlóczy Károly indítványai nyomán kimondotta, hogy a 
kérelemnek annyiban helyt vél adni, hogy az egész Dob-utcza egyszerűen Dob- 
utczának neveztessek; Zsigmondy Vilmos, a nagynevű bányamérnök iránti 
kegyeletet pedig rójja le a város úgy, hogy az ártézi-kut környéket nevezze 
el Zsigmondy-térnek s helyezzék oda Zsigmondy mellszobrát. » Bizonyára a 
legszerencsésebbnek nevezendő a kérdésnek oly alakban való megoldása, 
mint ezt Preuszner J. bizottsági tag és Gerlóczy K. alpolgármester urak 
indítványára a bizottság kimondta. 
Tovább nyomozván ez ügyet, azt látjuk, hogy a fővárosi törvényható¬ 
sági bizottság f. é. julius elejen tartott közgyűlésének második napján, 
azaz 1889. julius 4-én, szintén magáévá tette a középitési bizottság fen¬ 
tebbi határozatát, oly irányban döntvén, miként a közmunkatanács elé 
pártolólag terjesztik azt az indítványt, hogy a Dob-utcza egész hosszá¬ 
ban Dob-utcza legyen, a «belső» es «külsőn megkülönböztetese nélkül. Egy¬ 
úttal ajánlja, hogy az ártézi kút körüli városligeti térség Zsigmondy- 
* Ez utczában áll t. i. néhai Zsigmondy Vilmos lakóháza, melyből örök nyu¬ 
galomra is vitetett. 
( 215 ) 
