ZSIGMONDY VILMOS. 
303 
Székfoglalója végén egy lépéssel tovább megy, s mondja, miként 
azt, hogy számtalan helyiség artézi kutak előállitása által jó minőségű s 
mindennemű czélra alkalmatos vízre szert tehet, mellékes kérdésnek tekinti. 
Az artézi kutak fontosságát hazánkra nézve még azok vizének öntözési 
czélokra való felhasználhatásában látja.* 
«Szükséges-e az Alföldre, hazánk e Kánaánjára utalnom, és az 1863-diki 
óv szomorú emléket felelevenítenem, hogy az öntözési kérdés megoldásának 
sürgősségét oda állítsam?)) kérdé Zsigmondy, kijelentvén, hogy e kérdés 
sikeres megoldásában előbb-utóbb az artézi kutaknak jut az oroszlánrész. 
Ugyanekkor röviden kifejté Zsigmondy indokait azon feltevésre, miként 
Magyarország nagy medenczéjében a congeria agyag alatt nagy földalatti 
víztartónak kell lenni, mely vizének öntözési czélokra való nyerését a nagy 
medencze bármely pontján lehetségesnek tartja, minthogy artézi szökő¬ 
kutakat itt mindenütt előállíthatóknak vei. 
Előadását azzal rekeszté be, hogy ez alkalommal egyéb czélja, mint 
eme hazánkra nézve — meggyőződése szerint —- felette fontos ügynek meg- 
pendítése, nem lehet. 
Mintegy 1 3 A évvel később, hogy elhangzottak Zsigmondy ViLMOs-nak 
fent mondott szavai, a magyarhoni földtani társulat 1873. évi január 8-án 
tartott szakűlésén halljuk őt felszólalni, ekkor « Emlékirat az Alföldön 
fúrandó artézi kút tárgyában » czímti nagyérdekű felolvasását tartván, mely 
teljességében megjelent a társulat Közlönyében is.** 
Felolvasása elején megjegyzé az értekező, hogy közleményének tar¬ 
talma nem volt ugyan a nyilvánosságnak szánva, a mennyiben emlékirat 
alakjában a földmívelés-, ipar- és kereskedelemügyi magy. kir. minisz¬ 
tériumnak nyújtotta be, de hozzá tévé, miként akkori pénzügyi viszo¬ 
nyainknál fogva tervének megvalósítása hamarjában alig lévén várható, mi 
arra indította, hogy azt a földtani társulatnak bemutassa, «nehogy az 
eszme — ha a társulat azt helyesnek és üdvösnek elismerné — az akták 
között elporladozzék, hanem pénzbeli viszonyaink jobbra fordultával — akár 
évtizedek lefolyta után is — megtestesíttessék.» 
Ezután voltaképeni tárgyára térvén át, Zsigmondy ez alkalommal rész¬ 
letesen foglalkozott ama, bizonyára nagy figyelmet érdemlő themával, melyet 
1871-ben az akadémiában tartott székfoglalója alkalmával csak futólagosán 
érintett. 
Eredeti közleménye, bárkire könnyen lévén hozzáférhető, az tel¬ 
jességében megtalálható az általam fentebb megjelölt helyen, s így a 
figyelmet csak ennek végén közölt indokolásra akarom irányozni, rnely- 
* Zsigmondy V., Tapasztalataim az artézi szökőkutak fúrása körül, 44. 1. (Akad. 
Értekez. a term. tud. kör. 1871.) 
** Földtani Közlöny III. évfolyam (1873), 20. 1. 
(217) 
