310 
BÖCKH JÁNOS: 
megvilágítva a lehető legüdvösebb megoldást nyerje. E czélból Zsigmondy 
felkérte az egyetemes szakűlést, hogy ez a felvetett tárgynak kellő megvilágít- 
batására még egy napot fordítson, a mi meg is történt az 1872. november 
16-iki ülésben, melyen Zsigmondy Vilmos ismét élénkén részt vett a vitában. 
Azt hiszem, elfogultság nélkül elismerhetjük Zsigmondy felszólalásának 
jogosultságát, sőt szükséget, már csak azért, mert semmiképen sem tagad¬ 
ható ama kiváló fontosság, melylyel a meder alkotásának földtani viszonyai 
magára a meder alakulására mindenkor bírnak; másrészt pedig épen 
Zsigmondy felszólalásai szolgáltattak okot a felvetett kérdések némelyikének 
beható megvitatására, felderítésére s így a támadt kételyek lehetőleg való 
elhárítására. 
Felemlíthetem végre, hogy Zsigmondy mint ama bizottság tagja is 
működött, mely a pesti Duna-part mindinkább növekedő feliszapolása alkal¬ 
mából, e visszás helyzet orvoslása végett, 1874-ben kiküldetett, s e bizottság¬ 
ban többed magával a fővárost képviselte és ennek érdekeit híven védte.* 
Zsigmondy még számos más esetben sem mulasztotta el akár albizott¬ 
ságokban , akár egyébként széleskörű ismereteivel Budapest fővárosának 
érdekeit szolgálni és előmozdítani, a mire különös alkalma is nyílt, midőn 
1874. április havától kezdve, mint a főváros választottja, haláláig érdemdús 
tagja volt a fővárosi közmunkák tanácsának. Mint ilyen vett részt az 1879. évi 
deczember hó 15- és 16-án a közlekedési minisztérium kebelében tartott 
enquéte megbízásából működött műszaki albizottságban, melynek feladata 
volt Budapestnek árvíz ellen való megvédése végett szükségesnek talált 
végleges Dunaszabályozási munkálatok iránt javaslatot tenni. A közmun¬ 
kák tanácsának tevekeny tagja volt ama bizottsági ülésekben is, melyek 
ugyancsak a budapesti Dunarész szabályozása ügyében Ordódy Pál köz¬ 
munka- és közlekedésügyi m. k. miniszter elnöklete alatt 1880. május hó I 9-, 
21- es 24-én tartattak meg. 1868-tól kezdve egész elhúnytáig a fővárosban 
székelő és virágzó hazai iparvállalataink legjelentekenyebbek egyikének, 
a Pesti kőszénbánya és téglagyár-társulat vezérlő köreihez tartozott, a meny¬ 
nyiben 1868—1875-ig mint kormányzó tanácsos, 1876—1877-ig pedig mint 
igazgatósági tag működött e társulat kötelékében, ez utóbbi éven túl élte 
végéig ellenben mint társulati elnök szerzett magának elhervadhatlan érde¬ 
meket ennek felvirágzása körül.** 
Zsigmondy Vilmos, mint a bányászat egykori növendéke, ennek 
ügyei iránt mindenkor a legnagyobb érdeklődéssel viseltetett s ennek érde¬ 
keit mindenha szelleme teljes erejével iparkodott előmozdítani, bárhol 
Hunfalvy J., i. h. 131—135. 1. 
: :: Az imént közölt adatok hitelességét a pesti kőszénbánya és téglagyár társulat, 
szíves előzékenységének köszönöm. 
(SU) 
