316 
BÖCKH JÁNOS : 
kidolgozott szabályzat alapján némi módosítással elrendelni kegyeskedjék. 
Eme a hazai bányászat történelmében bizonyára külön feljegyzést érdemlő 
nevezetes emlékirat, mely szegény bányásznépünk érdekét oly melegen felka¬ 
rolta, a következő sorokkal fejeztetett be: ((Nagyméltóságú miniszter úr! Alig 
létezik Európában bányamívelő ország, melynek bányásznépe oly keserves 
ellátásban részesülne, mint a mi kincstári bányamunkásaink.)) 
«Ha az országnak bányatelepein végig nézünk, alig találunk magán- 
bányát, hol a munkabér a kincstári munkás bérének legalább is kétszeresét 
ki ne tenné, minek folytán csak is az egyes bányász-családok évszázadok óta 
hagyományos röghöz kötöttségének köszönhető, hogy kincstári bányáink 
munkáshiány miatt még eddigelé ki nem pusztultak.)) 
»Azon áldozat, melyet a kincstár a társládák szervezése által magára 
vállaland, mindezeknél fogva elenyészik azon előnynyel szemben, mely a 
munkásnak oly felette csekély bérrel való megelegedeséböl a kincstárra 
háramlik.)) 
«íme egyszerű szavakban híven és elfogulatlanul ecseteltük kincstári 
bányászaink keserves sorsát. Egy ennek javítása érdekében kiadott fejedelmi 
parancs érvényesítése a bécsi kormány kislelkü tanácsosai által meg lett 
hiúsítva.)) 
(iNagyméltóságod igazságszeretetétől elvárjuk, hogy dicsőségesen ural¬ 
kodott Mária Terézia királynénk 17G2-iki legmagasabb elhatározása valahára 
érvényesíttessek.)) (Kelt Budapesten, 1880. évi márczius hó 18-áu.) 
Az itt szóban forgó emlékirat alá, mely mint mondám, Zsigmondy 
Vilmos tollából származik, ez utóbbin kívül még a következő képviselők írták 
nevűket: gr. Lónyay Menyhért, Korizmics László, Probstner Arthur, Tisza 
László, Gyurgyik Gyula, Tiscbler Vincze, id. gr. Teleky Géza, Stoll Károly, 
Halassy Gyula, Dacsó Pál, Kazy János, Eles Henrik, Mocsáry Géza, K. Pap 
Sándor, Wieland Arthur, Csider Károly, Spóner Andor, Hegedűs Sándor, 
Lázár Lajos, Lázár György, Illyasevics János, Mara Lőrincz, Lukács László, 
görnöri Szontágli Pál, Lukács Béla, b. Kemény Géza, Babics István, Ormay 
Károly. 
Ezek közül azóta többen Zsigmondy ViLMOs-sal együtt elköltöztek már 
az élők sorából, de midőn a nevezettek egymással szövetkezve karolták fel 
bányásznépünk s így közvetve a hazai bányászat érdekét, valóban örök hálára 
köteleztek személyük iránt az összes magyar bányászatot. Zsigmondy Vilmos 
nemes szíve sugallatának méltó kifejezést adott a fentebbi emlékirat¬ 
ban, mely élénk visszhangra talált gr. Szapáry Gyula akkori pénz¬ 
ügyminiszter ő nagyméltóságánál is, ki az emlékiratban tárgyalt kérdést 
különös figyelemben részesítvén, nem késett szegény bányásznépünk méltá¬ 
nyos ügyét hathatós pártfogásában részesíteni és üdvös megoldásra vezetni. 
0 Felsége kegyéhez fordulván, pénzügyminiszter űr ő nagymeltósága még 
1881. április hó 7-én kelt 18503. sz. alatt kérte fel Bruimann Vilmos m. k. 
(-30) 
