318 
BÖCKH JÁNOS: 
Zsigmondy Vilmos első sorban szénbányász levéu s a szénbányászat fej¬ 
lődésének főkellekeit kitünően ismervén, ez okból erdekes megismerkedni ama 
nézeteivel, melyek az ásványszénnek a bányaurjog alá rendelésére, vagyis a 
földbirtok tartozékául való tekintésére vonatkoznak. Oly kérdések ezek, melyek 
a legutóbbi időkig különböző szempontokból ítéltettek és vitattattak meg. 
Ebbéli vágyunkat azonban a fent mondott albizottság jegyzőkönyve kevésbbé 
elégítheti ki, a mennyiben a szóban forgó tanácskozások egyáltalán nem új 
törvények megalkotására voltak hivatva, hanem javaslattételre az iránt, 
hogy alkotmányos életünk visszaállítása alkalmából előbbeni törvényeink 
mennyiben volnának visszaállíthatok az időközben teremtett magánjogi viszo¬ 
nyok szem előtt tartása mellett, avagy pedig jogi életünkben miként kell 
eljárni addig is, míg alkotmányos utón hozandó szükséges törvényeink 
eziránt intézkedni fognak. 
Itt tehát csak annyit konstatálhatok, hogy a bányaügybeli albizott- 
mány tanácskozásainak jegyzőkönyvét (i. h. 132 —1481.) Zsigmondy Vilmos 
szintén aláírta s így határozmányait elfogadta, melyekben különben kifejez¬ 
tek azon reményt is «hogy a törvényhozás, a fennforgó körülmények sür¬ 
gősségét számba véve, a kőszén iránt minél elébb törvényes intézkedést 
tenni fog».** 
Ismeretes, hogy a földmívelés-, ipar- és kereskedelemügyi m. k. minisz¬ 
térium kebelében még 1869-ben április 5-től május 8-ig Fest Imre, az akkori 
földmívelés-, ipar- és kereskedelemügyi államtitkár elnöklete és Reitz 
Frigyes akkori osztálytanácsosnak előadóként való szereplése mellett a 
magyar bányajog és bányatörvény tervezetének megállapítása végett egy 
szűkebb szakbizottság tanácskozott. E szakbizottságba Zsigmondy Vilmos 
szintén meghivatván, ennek tanácskozásaiban élénken részt vett. Az ekkor 
április 30-án megtartott ülésben Zsigmondy Vilmos, az illető jegyzőkönyv 
tanúsága szerint, a kőszén egészen szabaddá tételét elvként kívánta kimon¬ 
datni. bár hozzá tévé, hogy ezt kárpótlás nélkül tenni nem lehet. A földbir¬ 
tokosnak megszabott kedvezményi időt kívánt adni, s felszólalásaiból vilá¬ 
gosan látható, hogy ő a földbirtokos jogát a kőszénhez megörökíteni nem 
akarta, egyáltalán a kőszénbányászatot hosszabb időn át megterhelni nem 
óhajtotta. 
Midőn e tanácskozások után 1870-ben az új magy. bányatörvény¬ 
javaslat tervezete elkészült s ennek végleges megállapítására 1871-ben újból 
bizottmány hivatott össze, ennek Zsigmondy Vilmos szintén tagja volt. 
E tanácskozásokban a kőszén és vele rokon ásványok regalitásának kérdésé 
!l Báth György Az országbírói értekezlet a törvénykezés tárgyában. I. k. 
VIII, 62 és 132. 1. 
i ' ::; Báth György, i. h. 141. 1. 
(232) 
