ZSIGMONDY VILMOS. 
351 
A munka további könnyítésére a rudazat, mely eddig darabonként 2° hosszú 
s tetemesen vastag volt, a műhelyben átalakíttatott 6 öles darabokra, miáltal az 
éretett el, hogy a ki- és becsavarási munka egy harmadrészre szállíttatott. 
Továbbá ugyancsak a munka könnyítésére a tisztító kötél a géppel össze¬ 
köttetésbe hozatott, minélfogva a készülék felhúzásánál a kézi munka mellőz¬ 
hetővé lett, alkalmaztatott ütés-számláló, gondoskodás történt, hogy a himba 
ütései elliáríttassanak s a Vili. sz. 9" 3"' átmérőjű bélelő cső beeresztetett. 
A következő 1874-ik év még nagyobb eredménynyel végződött, mert az elért 
mélység ez évben már 289° 3' 2” volt, s a gyarapodás ez évben csaknem elérte 
az összes előző évek eredményét. De nem csak a mélység, hanem az iszap hőfoka 
is haladott az előző évihez képest 13'9 fokkal, úgy hogy m. év végén már 
45-9 volt. 
A fúrtorony megerősíttetett ez évben, a munka éjjel sem szünetelt; lebo- 
csájtatott a IX. sz. 8” 4"' és a X. sz. 7" 8"' átmérőjű bélelő cső, megjegyzésre 
méltó ezen évről még az, hogy február 28-ától kezdve az iszapból gázbuborékok 
felszállása tapasztaltatott. 
A következő 1875-ik évben sok akadálylyal kellett megküzdeni, mellőzve 
azon további bajt nem okozott eseményt, hogy július 2-án délután a villám a fúró¬ 
toronyba csapott, említést érdemel a szeptember 14-iki rudazat-szakadás 120° 
mélységben, de ezen baj is elháríttatott s a munka folyt. Deczember 20-án éktörés 
következtében a véső lenn maradt s ez évben ki sem szedetett. 
Mind e bajok daczára, a fúrás 402° 4"-ig haladt, s a felhozott iszap hőfoka 
58’7 fokot mutatott 12-8-al többet mint az előző évben, s augusztus 22-én sikerült 
a felszálló gázt meggyujtani. 
Az 1876-ik év első két havában a múlt évi bajok elhárításával kellett meg¬ 
küzdeni. Január 28-án sikerült a vésőt kihozni, de a hosszú állás folytán a csövek 
annyira megszorultak, hogy a XI. számú 6" 6"' átmérőjű bélelő cső csak nagy 
nehézségekkel volt lesülyeszthető, ehhez még hozzájárult az, hogy a gépen egyik 
csapágy eltörött, s a szalagcsiga szintén megromolván, kicserélése elkerülhetetlenné 
vált; mégis a fúrás az év végéig 858-51 méterig (458° 4' 6") haladt, s az iszap 
hőfoka 61-6-ra emelkedett. Említésre méltó, hogy augusztus 31-én tétetett kísérlet 
a hengerfúrással, s ez szép eredményre vezetett, s hogy a XII. számú 152 ram (6" 3"') 
belső átmérőjű bélelő cső, úgynevezett vendégcső, lesiilyesztetett. 
Ily haladás mellett a következő 1877-ik évre már biztosan lehetett várni az 
eredményt; az iszap magas hőfoka, mely a 8-8° alvízliez képest az elmúlt évvégén 
már 52 - 8° haladást mutatott, legkevésbé sem engedett kétkedni a végleges siker¬ 
ben, a minek első jelei június 4-én tűntek fel, midőn először mutatkozott felszálló 
víz, a mi június 24-én már oly nagy mennyiségre gyarapodott, hogy sürgősen 
kellett gondoskodni annak elvezetéséről, s a forrás-foglalási munkákról. 
E végre a felszálló víz, mely egy darabig kézi munkával távolíttatott el, a 
furháztól kezdett ideiglenes esőcsatornán a sugárúti csatornába vezettetett; az 
akna kimélyíttetett, a bélelő csövek levétettek, a csövek közötti üregek finom 
szemű kavicscsal kitöltettek, az akna kifalaztatott, s a foglaló csőnek beton alapja 
elkészíttetett; mindezen munkák július derekáig befejeztettek ; ekkor már a fel¬ 
szálló víz 30'1° hőfokot mutatott. 
( 265 ) 
