BÖCKH JÁNOS : 
352 ! 
Július 25-én kezdetett meg a belső bélelő cső elvágása ; az e czélra szerkesz¬ 
tett műszer a kísérletnél igen szép eredménynyel működött, úgy hogy a tervezett 
nagy mélységű vágásnál is biztos sikerre lehetett számítani. A vágás 720 méter 
mélységben sikerült is, azonban midőn a levágott csőrakat kiemeltetett, s már 
42 méter hosszaságban július 31-én ki is szedetett, a többi rész saját súlyánál 
fogva elszakadván lezuhant, és az alsó csőrakatba hosszan bevágódott. Nagy szeren¬ 
csének mondható, hogy ez alkalommal, midőn a zuhanás folytán az egész csőtartó 
állvány darabokra hullott szét, a nyílt aknában lent dolgozó öt egyén közül négy 
sértetlenül maradt, s csak egy szenvedett nem nagy mérvű zúzódást. 
Most már arról kellett gondoskodni, hogy a leszorult cső kihúzassák, a 
tapasztalatok után arról gondolni sem lehetett többé, hogy ismét 600—700 méter 
hosszaságban emeltessék meg a csőrakat, e helyett czélszerűnek mutatkozott az, 
hogy 60—70 méter darabokban szedessék ki, a mely munka augusztus 24-én 
722*18 méter mélységig meg is történt. 
Szeptember 7-én a négy ágú foglaló szerkezet elhelyeztetett, de ekkor midőn 
a fúrást kellett volna folytatni, az tapasztaltatott, hogy a csőközök kitöltésére fel¬ 
használt kavics jó részben a fúrlyuk fenekére szállott, honnan azt csak október 
1-én lehetett az időközben leszakadt kavicsfúró felhúzásával együtt végleg eltávo¬ 
lítani, s most már hozzá foghattak a nagy akna építéséhez, mi csakhamar be is 
fejeztetett, s jelenleg a 140 mm - belső átmérőjű veresfenyő bélelő cső sülyesztetik. 
Folyó évi január hó 21-én a fúrás egyelőre befejeztetett, s most az utolsó 
bélelő cső, mely veres fenyőből készült, bocsájtatik le, 970-48 méter mély¬ 
séggel. 
Az 59’ 1 0 R. víz naponkint körülbelül 12,000 hektoliter vagyis mintegy 38,000 
köbláb mennyiségben ömlik ki; az átfúrt rétegek fővonásokban véve 8° 3' 7"-ig 
alluvium, 305°-ig mediterrán réteg (lajtha képlet), 916-17 méterig kisczelli agyag 
és márga, 917-02 méterig barnaszén, ettől kezdve végig dolomit. 
A bizottmány jelentését be is fejezhetné az elmondottakkal, de czélszerűnek 
tartja a következő fejezetekben a műre vonatkozólag a költségeket is felemlíteni, 
valamint megemlékezni azokról, kik a munkában részt vettek. 
Az artézi kút összes költségeire, mint már említettük, eredetileg 50,000 űrt 
lett megszavazva, és csak azon esetre, ha ez nem mutatkoznék elegendőnek, volt 
még 20,000 írt tartalékban, mint a vezető mérnöknek biztosított tiszteletdíj. 
Ezen együttvéve 70,000 frtnyi összeg két évi munkára volt számítva, holott 
valóságban a munka kilencz éven túl tartott, s az eredetileg számított 204° mély¬ 
ségből lett 970-48 méter, vagyis az előbbinek több mint négyszerese. 
Nagyon természetes, hogy anégyszeres mélységa több mint négyszeresmunka 
időtartam, a nagyobb mélységben veszett munkának nagyobb költsége az összes 
költségek mérvét általában tetemesen felemelték, úgy hogy az 1877-ík évvégén az 
összes kiadás az eredeti 50,000 frt négyszerese volt, mi azonban tisztán megmu¬ 
tatja azt, hogy az eleintén két évre számított munka költségei egészen helyesen 
voltak számítva. 
Belátta ezt a volt pestvárosi, s a mostani fővárosi hatóság is, mert a bizott¬ 
mánynak indokolt előterjesztéseire, melyekben kimutattatott, hogy a margitszigeti 
fúrás eredményéhez képest szükségképen kellett ugyan következtetni azt, hogy 
( 266 ) 
