ZSIGMONDY VILMOS. 
363 
igazgatóságnak újbóli felállításából egész positivitással várhatók, és melyek, a mint 
ismételve kijelentem, legalább is évenkénti 500—600,000 frtra becsülhetők. (He¬ 
lyeslés a középen.) 
Utolsó, bányászatunk emelésére czélzó postnlatumom végre új bányatörvény¬ 
könyvünk mihamarább! életbeléptetése. Az erre vonatkozó törvényjavaslat, t. ház? 
még a múlt országgyűlés elé terjesztetvén, akkor a ház határozata folytán a keres¬ 
kedelmi és pénzügyminisztereknek véleményadás végett adatott ki, miután a kép¬ 
viselőháznak akkori bányaügyi bizottsága az új bányatörvény tárgyalása alkalmával 
azzal a bányászat czéljaira szolgáló erdők iránt felmerült kérdéseket is szoros kap¬ 
csolatba hozta és ezen kérdéseknek ugyan e törvényben való megoldását elhatá¬ 
rozta. Tudomásom van arról, miszerint a kereskedelmi minisztériumban ezelőtt két 
évvel megindíttattak a tárgyalások ezen és a pénzügyminisztérium közegei közben- 
jöttével az érintett ügyek elintézése végett, de hogy ezek mindekkorig befejezve 
nincsenek. 
T. ház! Mai felszólalásomnak czélja nem lehet az úgynevezett «reservált 
erdők»-re vonatkozó kérdések tárgyalásába bocsátkozni, melyeknek méltányos és 
bölcs elintézésétől magán-fémbányászatunk léte vagy nemléte függ; elégséges¬ 
nek tartom most csak annak jelzését, miszerint ez egyike azon kérdéseknek, melyek 
elintézése új bányatörvényünk életbeléptetésétől van feltételezve. (Helyeslés 
a középen.) 
Egy másik el nem odázható kérdés, mely tudomásom szerint szintén az új 
bányatörvény életbeléptetésétől várja megoldását, a kincstári bányamunkások 
nyugdíjintézetének kérdése. 
T. ház! Habár elismerem, miszerint az úgynevezett «társládák» végleges 
rendezése csakis az új bányatörvény alapján eszközölhető, mind a mellett protes¬ 
tálnom kellend a humanitás nevében a kincstári bányamunkásoknak — nagyobb¬ 
részt saját filléreikből alkotott — nyugdíjintézete jelenlegi állapotának hosszabb 
időre való fentartása ellen. Nem lehet feladatom ma, ezen tárgyat bővebben fej¬ 
tegetni, de ki kell fejeznem, miszerint ezen kérdésnek mihamarábbi megoldását, 
még pedig számos magánbányatársulatnál tényleg alkalmazásban lévő méltányos 
rendszer alapjáni megoldását, saját érdekünk sürgősen követeli, mert jó munkásnépre, 
t. ház, csak akkor tehetünk szert, ha a munkást ki nem teszsziik annak, hogy öreg 
napjaira családjával együtt koldusbotra szorúljon. 
T. ház,befejezem beszédemet. (Halljuk! Halljuk!) mert nem akarok a t. ház 
türelmével továbbá visszaélni! (Halljuk ! Halljuk!) Pedig mennyi felette fontos és 
bányászatunk fejlődésére vonatkozó tárgyról meg sem emlékeztem. Fel nem emlí¬ 
tettem bányászati és erdészeti akadémiánkat, -— nem földtani intézetünket, melyek¬ 
nek csekélyleg nagyobb költséggel való rendszeres további fejlesztése hazai bányá¬ 
szatunknak és erdészetünknek jövőjével — emelkedésével vagy hanyatlásával — 
karöltve jár. 
Mai felszólalásom feladatáúl azonban csakis azt tekintem : hogy a t. házzal 
kincstári bányászatunk legközelebbi múltját és jelenjét egész objectivitással meg¬ 
ismertetvén, jobb jövőjének miként létesítésére vonatkozó és hazai bányászatunk 
körül szerzett negyven évi tapasztalatokon alapuló nézeteimet nagy körvonalokban 
előadhassam! 
T. ház! Lelkem mélyéből kívánom, hogy felszólalásom ne hangozzék el a 
(277) 
