BEREGMEGYEI ÁSVÁNYVIZEK. 
383 
nem találtam ugyan az irodalomban említve, de feljegyzem, mert úgy lát¬ 
szik, liogy azonos Crantz (fons) Schönbornensis-ével. A forrást oly állapotban 
találtam, hogy chemiailag egyáltalán nem vizsgálhattam meg vizét. 
8. Klacsanó. Az itteni ásványvizet Baronyai közlései után Tognio 
hozta forgalomba, a melyet Linzbauer és IIardtl már savanyúviznek tar¬ 
tanak. Ez a «Nefelejts» nevű erdőcske alatt fekszik, mintegy 6 m mély kút, 
a mely az időjárás szerint majd színig van vízzel, majd pedig csak a feneken 
van egy kevés iszapos lé. A Hunfalvy által említett «Háromkép» Munkács¬ 
hoz tartozik. 
9. KIastroynfalva. A Hát-hegység délnyugati oldalán van a ((Bur¬ 
dánké)) forrás, a melyet Tognio dkönkénegszeszt és sókat» tartalmazónak, 
Hárdtl savanyúvíznek, Lehoczky pedig salétromosnak és kénesnek tart. 
Lefolyás nélküli forrás, a melyben a hegyről lefutó iszapos esővíz is meg- 
gyülemlik. 
10. Lanka. Eddig egy szerző sem említette a laukai forrást, a mely itt 
nagy hírben áll; csekély vastartalma okozta azt, hogy egyes vállalkozók itt 
fürdőt alapítottak, a mely azonban csakhamar megszűnt. 
11. Munkács. Négy ásványvíznek is kellene itt lenni. Egyet Tognio 
említ a Nagy-Hegy alatt, de a szerző leírása után pontosan feltalálható 
helyen jelenleg semmi forrás sincs. A másik a Felső-Schönborn felé vezető 
út jobb oldalán az erdőszélén van («Rizsóka»), és Lehoczky szerint «kön- 
kéneg szagú)). A harmadik a várbeli kút, a melynek vizet Hárdtl szerint mint 
savanyúvizet emlegetnek; mindenkit biztosíthatok róla, hogy ezen vízből 
naponta több száz ember meríti ivóvizét, a nélkül, hogy csak eszébe is jutna 
valakinek ezt savanyúvíznek tartani. A negyedik a «Háromkép» mellett 
van, hajdan fürdőhely volt («Város-fürdő»), ez idő szerint kútja oly módon 
van beszegezve, hogy chemiai vizsgálatra belőle vizet nem meríthettem. 
12. Oroszvét). A Zsornina-hegy alatti bő lefolyású «Szvjata kernicza»-t 
már Tognio említi, és értesülése szerint ez kénes és vasas; Bernáth ezen¬ 
kívül említ itt még két fürdőt, amelyek egyike 10, másika 16 kádas lenne. 
A Szvjata kernicza mellett épült ugyan 1872-ben egy szerény épület, a mely 
azután két év múlva el is hamvadt, de távol állott attól, hogy 10—16 kádas 
fürdőnek lehetett volna nézni; ezenkívül nem volt Oroszvégben semmiféle 
fürdő, hacsak nem a Munkács melletti «Új-fürdő» van itt értve, a melyet 
azonban Munkácson nem tart senki sem gyógyfürdőnek; a Hárdtl által 
említett savanyúvíznek sincs itt híre sem. 
13. Podhering. A mint Túróczy írja, vannak források, a melyek 
daczára annak, hogy nem savanyúnk, tiszták és iszaptalanok, mégis «vim 
liabent medicam ». «In Beregiensium plaga, supra Munkacsinum eo in 
monte, qui Oroszvégiensi opponitur, habuitque Basilianos olim Moniales, 
est fons, qui sommum conciliat, articularibusque medetur morbis.» Ezen 
forrás most is létezik (Na tenu kernicza), Tognio értesülése szerint kénes 
(283) 24* 
