KELETÁZSIAI ÚTJA. 
411 
minőt ő óhajt, mert Californiában és Nevadábau, a hol ő megfordult, az amerikai 
geologok jól szervezett törzse már rendszeresen működött. Mindazonáltal vagy 
két évig maradt és egyebek közt (ú. m. bányavállalati szakvélemények) a trachy- 
tokról újra írt, a magyarországi dolgozatát a California és Ne vada trachytjain 
tett tapasztalataival kibővítve, különösen atrachytok systematikáját, mit Bécsben 
az elutazás miatt be nem fejezhetett, fejtette ki egy terjedelmes emlékiratban, 
melyet a californiai tudományos akadémia nyomatott ki, mi az amerikai geolo- 
gokra az első időben nagy hatással volt. 
A geológiai munkálatokat Whitney vezette San-Franciscóban, kivel Richt¬ 
hofen barátságba lépett és vele a jövőt 1867—1868 éjjelén —aSylvester-éjen—úgy 
állapították meg, hogy a földgömbön egy ország sem volna alkalmasabb Richthofen 
kutatásaira, mint Khina, mely geográfiái, geológiai, ipari és világkereskedelmi 
tekintetben felette fontos, de úgyszólván merőben ismeretlen. 
Magam is érintkeztem Prof.WHiTNEY-vel 1882-ben Boston mellett Cambrid- 
geben, hol ő a Harward egyetemen akkor tanár volt, és beszéltünk b. Richthofen 
californiai tartózkodásáról, valamint annak motívumairól, melyek nem teljesülése 
után nem maradt egyéb hátra, mint máshova menni. 
Visszament tehát a Csendes-tengeren keresztül a Khinába utazó amerikai 
nagykövet R. Bbowne társaságában Shanghaiba. Khina irodalmával eddig nem is 
foglalkozott és vállalatának óriási voltát csak akkor kezdette érezni, de nem csüg¬ 
gedett. B. Richthofen szép készültsége és jeles tolla mellett kedves modora, vala¬ 
mint rokonszenves fellépése által mindenütt hódított, és úgy történt, hogy kirán¬ 
dulásai iránt a slianghai iparkamara érdeklődését is kivívta, melytől támogatást 
kapott s viszont oda időről-időre megfelelő jelentéseket küldött. A khinai kor¬ 
mány semmiben sem segítette, legfőbb támasza volt egy belga tolmácsa, ki őt 
útjában mindenütt kisérte és tapintatos modora, meg bátor fellépésével sok baj¬ 
ból kisegítette. 
Kirándulást különböző irányban tett, egyet Japánban is. Közel négy évi 
tartózkodás után hazájába 1872-ben tért vissza. 
Báró Richthofen munkájának kiadása nehézségekbe ütközött, azonban 
ezek le lettek győzve az által, hogy a porosz kormány és a berlini akadémia anyagi 
támogatása mellett a legnagyobb kiadók egyike Berlinben Dietbich Reimeb vál¬ 
lalkozott reá, ugyanazon czég, melylyel a szerződés Európa geológiai térképének 
kiadására nézve is megkötve van. Richthofen munkája «China. Ergebnisse eige- 
ner Reisen und darauf gegründeter Studiem négy kötetre van osztva, melyből 
eddig az I., II. és a IV. kötet jelent meg, a III. még nem. A II. kötethez atlasz is 
van adva. 
Az I. kötet csak általánosságokat foglal magában, ez már 1877-ben látván 
napvilágot, gróf Széchenyi Béla expeditiójának rendelkezésére állott és Lőczy 
többször említi is, hogy az ő munkálkodásának módjára Richthofen e jeles műve 
döntő befolyással volt. Richthofen II. kötete 1882 ben jelenvén meg, Lőczy csak 
az eredmények kidolgozásánál vehette figyelembe. Richthofen ezen II. kötethez, 
melynek tartalma északi Khina, szép atlaszt csatolt, melyet kis mértékben erede¬ 
tileg ő vett fel, de Berlinben megnyerte Kiepeet jeles kartograf közreműködését, 
ki azokból két sorozatot, egy orografiait és egy geológiait készített (1 : 750,000). 
Az atlasz kivitele szép. Richthofen annak kiállításánál az amerikai «Geological 
(311) 
