MEXIKÓ. 
415 
a Popocatepetl szomszédja a mexikói völgyben. Dr. Lénk a begyet megmászván 
4320 m magasságban kis 600—900 nr terjedelmű glecserre akadt, 30°—40° 
lejtővel az alsóbb és 45° a felsőbb részletben. Felület-moréna hiányzik, mivel a 
glecser felett nagyobb terjedelmű sziklafalak nem léteznek, melyek a törmelék 
anyagául szolgálhattak volna; ellenben vég- és oldal-moréna tisztán kivehető. 
A kötet második része a mexikói völgyet, a vulkánok északi oldalán levő 
legtypikusabb völgyét tárgyalja. A 2700 km terjedelmű völgyben hat tó terül el, 
melyek eleinte látszólag csak egy vízmedret képeztek. Minden oldalról hegyektől 
körülvéve, csak észak felé nyilt, míg vulkáni képződmények számos kúp és kráter 
alakjában hol elszigetelten, hol csoportosúlva a monoton völgysíkba változatos¬ 
ságot hoznak. Képződményei negyedkorbeli lerakodások, melyek közűi az allu- 
viumot nem igen lehet a diluviumtól megkülönböztetni, feküjét krétakorbeli 
kőzetek, avagy vulkáni lerakodások képezik. 
A sok a főváros és környékén fúrt ártézi kút, — melyeknek száma 1883-ban 
már több mint 483 volt — átmetszete tanúlságos képben mutatja az édesvízi 
lerakodások — agyag és márga — és a részben vagy egészen vulkáni anyagból 
álló víztartó rétegek közti váltakozó fekvést. Különös említésre méltó az Ehren- 
berg vizsgálatai folytán ismeretes lett diatomea-földréteg. 
A negyedkorbeli lerakodások legalsóbb rétegeiben feltalált emlős fauna - 
Elephas primigenius, Mastodon, Equus, Glyptodon — az észak- és délamerikai 
alakok egybevegyülését mutatja. Korára nézve részben plioczén-nek tartják. 
A diluviális fauna maradványai között találtak egy csontot, a láma os 
sacrum-át, melynek mesterségesen a mexikói sakál fejének alakja volt adva, 
jeléül annak, hogy az ember akkor már létezett, mit különben más leletek is 
bizonyítanak. 
Az eruptió-kőzetek amphibol- és hypersthen-andesitek, valamint plagioklas- 
bazaltok és a vulkáni törmelék kőzetek legnagyobbrészt andesitos jelleggel bír¬ 
nak és részletesebben, különösen mikroszkopos szerkezetük szerint vannak leírva. 
Végül pedig egy magaslati jegyzék méterekben számítva — soroltatik fel. 
Dr. Posewitz Tivadar. 
A MAGYARORSZÁGI KÁRPÁTEGYESÜLET 
Budapesti Osztálya által 1890. május havában rendezett műkedvelői fotográfiái 
kiállításról. 
Valóban igaz elismeréssel tartozunk a magyarországi Kárpátegyesület buda¬ 
pesti osztályának nemcsak azért, mivel e kiállításon a fotografáló amateuröket 
egymással megismertette, hanem főleg azért is, hogy e fürge munkások szebbnél 
szebb fényképeit gondosan szerkesztett katalógus kíséretében a nagy közönségnek 
is bemutatta. Sokan voltak a kiállítók, még több a tárgy, s méltón volt képviselve 
a fotografozás sokféle iránya is. Eltekintve a fotográfiák elkészítésének különböző 
módjától (albumin-, aristo-, argentic-, platinpapiron Carbut-féle celluloid-filmen, 
diapositiv üveglapon) láttunk az orsz. magy. képzőművészeti társulat Andrássy- 
(315) 26* 
