IRODALOM. 
423 
(26.) Bittner A.: Orygoceras aus sarmatischen Schichten von Wiesen. 
(Verhandlungen dér k. k. geologischen Reichsanstalt, Wien, 1888, p. 177.) 
A bécsi c«. k. geológiai intézet gyűjteményében a sopronmegyei Rétfalu 
(Wiesen) határában talált szármátkorú kövületek összehasonlitó áttekintése alkal¬ 
mával szerző egy darabot Dentalium Jani Hoebn. jelöléssel talált, mely azonban 
az Orygoceras dentaliforme BRus-hoz igen közel álló alak egy jól megmaradt pél¬ 
dányának bizonyult. 
Ezen sajátságos genus eredetileg Dalmátiából Íratott le, 1 elterjedési terü¬ 
lete újabb magyarországi leletek által azonban tetemesen nagyobbodott. 2 3 * 
Azon tény, hogy ezen alakok előfordulása a szármátkorú rétegekben kon- 
statáltatott, az Orygoceras és a marin Caecidák közti direct öszzeköttetésére utal, 
melyet egyrészt Böttger 8 már hangsúlyozott, valamint másrészt Brusinának az 
Orygoceras alakokra használt «Édesvizi-caecidák» elnevezését is megigazolta. 
Franzenau Ágoston. 
(27.) Hazat Gyula: A « Józseffölnerczeg barlang » a Biharban. (Természeti. 
Közlöny. XIX. k. Budapest, 1887. p. 233.) 
Egy órai távolban Rézbányától északnak, a Priszlop tövében fekszik Sze- 
gyestyel falu, a honnan a falu nevét viselő völgyben, a szerző által elnevezett 
«József főherczeg» barlang másfél órai jó gyaloglás után érhető el, elhaladva egy¬ 
szersmind a Schmidt-féle ((Albrecht főherczeg» barlang mellett is. 
Az alig 1000 méter hosszú vízszintesen elterjedő új barlang bejárata félkör¬ 
szerű, 11 m széles, 7 - 5 m magas és délnek fekvő. A barlangnak alja majdnem 
mindenütt fehér mészburok. Az oldalfalakat tömör mészkéreg borítja ugyannyira,. 
hogy a kopár kőzet csak egyes oldalfülkékben látható. Az egyes üregek telve van¬ 
nak a legcsodálatosabb cseppkőképződésekkel. 
A valószínűleg itt is nagyobb mennyiségben összegyűlő tavaszi vizeknek 
nyáron csak nyomait találni. Ilyenkor a csepphullás is igen gyér, úgy hogy a bar¬ 
lang száraznak mondható. Hőmérséklete 9—10° R. között változik, a meden- 
czékben levő viz hömérséke 8°. Levegője tiszta, légvonat nem érezhető benne. 
Mint minden cseppkőbarlangban, úgy ebben is a stalagtitek és stalagmitek 
legcsudálatosabb alakulásaival találkozunk, melyek a fantáziának tág teret nyit¬ 
nak ismert tárgyak összehasonlítására. Szerző vagy 68 ilyen alakulatot ismertet, 
sőt néhányat még rajzban is bemutat. 
A barlangot összetevő 11 nagyobb üreg vagy terem helyrajza egy térképen 
van adva. 
Az ásatások a barlangban medve- és hiéna-csontokat hoztak felszínre. Ezek 
vagy a felső mészrétegben voltak, vagy pedig 1, sőt l - 5m vastag mészréteg áttö¬ 
rése után löszszel vegyes kőtörmelékek között. Franzenau Ágoston. 
1 Brusina : Orygoceras, eine neue Gasteropoden Gattung dér Melanopsiden- 
mengel Dalmatiens. Beitráge zűr Paláontologie Oesterreich-Ungarns und des Orients. 
II. Bánd p. 33. 
2 Pethő Gy. Dr. : Boros-Jenő, Apatelek, Buttyin és Beél környékének geológiai 
viszonyai a Fehér-Kőrös völgyében. Á magyar kir. Földtani Intézet évi jelentése 
1886-ról, p. 96. 
3 Böttger : Ueber Orygoceras Brus. Neues Jahrbuch für Mineralogie. 1884, 
II. Bd. p. 44. 
(323) 
