Óriási foraminiferákról. 
A m. földtani társ. 1877. évi február 21-én tartott szakülésen előadta 
Stiirzenbauin József. 
Legyen szabad néhány külföldi, nálunk talán még 
alig ismeretes foraminifera-alakot bemutatni. Nevezetesen 
keltő az, mely a közönségesen előforduló protozoákhoz ha¬ 
sonlítva, már feltűnő nagysága által is képes figyelmünket 
kiérdemelni. A példányok Brady ismert angol tudóstól 
származnak, — ki azokat Hantken M. a m. k. földtani in¬ 
tézet igazgatójának, kivel utóbbi időben közelebbi érintke¬ 
zésbe lépett — átengedő. Hantken ur fölszólitása folytán 
bátorkodom tehát ezeket a t. szaküléssel megismertetni. 
Az első, melyet szerencsém van több példányban be¬ 
mutathatni, a Parker i a. E foraminifera már körülbelül 
30 évvel ezelőtt feltűnt Morris tanárnak, ki is annak 
több példányát Cambridgeben az Upper Greensandban 
gyűjtötte, de inkább külseje által vezettetve, a szivacsok 
(Spongiae) közé vélte sorolhatni. Mivel azonban belső, igen 
bonyolódott szerkezete nem volt öszeegyeztetliető sem re- 
cent, sem pedig fossd szivacsokkal, azért kénytelen volt 
más magyarázatot keresni, mig további vizsgálat után ki¬ 
tűnt, hogy a kérdéses maradvány egy uj s feltűnő nemhez 
tartozó foraminifera. Ez uj alak részletes és kimerítő vizs¬ 
gálatára végre Carpenter vállalkozott és azt barátja, Parker 
után nevezte el. 
Váza teke-alaku, bibircses felületű s egészben véve 
némikép az eperhez hasonlít; átmérője egész 2 ang. hüv. 
vagy 50 mm.-t tesz. Képződött apró, mészállományu kötő¬ 
anyagba beágyalt homokszemekből, mely szemek részben 
kvarcz, részben más anyag, alkalmasint — mint a vegyi 
elemzésből következtethetni — pliosphorsavas mész. 
Belsejét tekintve, az egész alak egy központi tokot 
v. nucleust conceutrikusan körülvevő lemezekből épült, ezt 
