63 
czimű értekezésekben szintén még' mint a nummulit korszak¬ 
ban előforduló nagy fossil Alveolina-alak soroltatik föl. És 
mint ilyen szerepel az egész 1869-ig, a mikor Brady ala¬ 
pos vizsgálatából kiderült, hogy a kérdéses alak egy egész 
nj faj, mely az Alveolinától lényegesen különbözik. 
Külsejét tekintve ez alaknak, úgy az némi hasonlatos¬ 
ságot mutat az eddig ismert orsó alakú foraminiferákhoz, 
belső szerkezetére nézve azonban eltér ezektől. Ugyanis az 
Alveolina héja átlátszatlan, homogén és porczellánszeríí; a 
fusuliná-é üvegnemű és átfúrt ; mig a Loftusiáé határozot¬ 
tan szemcsés és nem likacsos szerkezetét véve általában 
úgy viszonylik az Alveolina és Fusulinához, mint a Trocha- 
mina a Cornuspira és Spirillinához. 
Vára a Lofiusiának gömbölyitett, nyújtott orsóalaku; 
némelyike a vékonyabb példányoknak mint p. a mi példá¬ 
nyunk, kihegyesitett, mig a vastagabbak inkább legömbölyí¬ 
tett véggel bírnak. Külfelületük igen rongált állapotú, mi 
onnan is származik, hogy a befoglaló kőzetből bajosan vál¬ 
nak ki. Egyes példányokon alig kivehető csekély barázdá¬ 
kon kívül nem észlelhetni külsejükön semmiféle ékesitést, 
mint általában a homokos szemcsések külső ékesitésekre nem 
igen hajlandók. Hosza 50—70 mm. és vastagsága egész 
30 mm. Teste meszes kötőanyaggal tapasztott mészhomok¬ 
szemekből álló, 15 — 27 tekercsszerűen göngyölített menete¬ 
ket képező héjból épült, mely menetek egymást teljesen fe¬ 
dik. Fogalmat nyerünk róla, ha egy Rotalinát tengelye irá¬ 
nyában kinyújtva képzelünk. 
Belsejére nézve mind a Rotalina, mind a Discorbinára 
emlékeztet. A spirálist kamrákra osztó válaszfalak ferdék, 
a másodlagos septák az előbbeniekre azonban merőlegesen 
helyezkednek. Központi tokkal vagy nucleussal aLoftusianem 
bir. A spirális egy külső át nem fúrt, vékony, compact lemez¬ 
ből áll, mely alatt egy második, labyrinthikus szerkezetű ré¬ 
teg van, a melyből ismét a szintén labirinthikus, de lika- 
