79 
követ és éjszakvidéki hömpölyöket tartalmazó homok- és 
kavics-lerakódásának, szerző által megfigyelt legnagyobb 
vastagsága 12—15 métert tesz. 
A déllausitzi görgeteg tartalmú agyag (felső diluvium) 
discordans módon települ a homokon és kavicson, majdnem 
mindig nehéz, h mokos, sohasem mésztartalmú, csekély vas¬ 
tagságban lép fel és különösen a valódi magasvidéken 
többnyire oly dús görgetegekben, hogy csak kivételesen jó 
anyagot szolgáltat téglavetésre 
A hömpölyök, melyeket magába zár, a legkülönfélébb 
természetűek és eredetnek. Ezek a szomszédos lausitzi kő¬ 
zetekből, tehát bazalt-, phonolith, gránit- és kvarczitből 
erednek vagy svéd kristályos kőzetek, mint vörösös földpá- 
tok által jellemzett gránitok, syenk, kvarcz, porphyr, földpát- 
porpliyr, amphibolpala, gneisz, Dala kvarezitstb., szolgáltatták 
anyagukat, vagy pedig gottlandi, Chonetes striatella, Rhyn- 
chonella borealis, Calamopora Gottlandicát stb. tartalmazó 
silur mészkő darabokat mutatnak, vagy végre balti tűzkövek 
(ilt-ott echinidák lenyomataival, pentacrinus-száltagjaival s 
bryozoákkal j valamint a lőbaui hegyről való nephelindolerit 
nagy görkövei is találhatók köztük. 
A mi a vándor tömböknek a görgeteg tartalmú agyag¬ 
ban való elosztását illeti, általában az figyelhető, hogy le¬ 
felé az agyag mindinkább dúsabb lesz görgetegekben oly- 
anyira, hogy annak legalsóbb szintje valódi görgeteg-ré¬ 
teggé lesz, mely discordans településével éles határt jelöl 
az alatta fekvő kavics és homok felé. A mód, mely szerint 
a nagy és kis hömpölyök, többnyire tökéletesen elszige¬ 
telve, az agyagban betelepiilvék, okvetlenül kizárja azok¬ 
nak lerakodási idejében a parti hullámok által történhetett 
minden mosó és szétválogató működést, sőt azt tapasztaljuk 
beható vizsgálatnál, hogy a meddig a hömpölytartalmu 
agyagot még mint sedimentképződést, nem pedig mint ha¬ 
talmas éjszakvidéki jégáraknak valódi alapmorénáját akar- 
