104 
levéiszerii, fogazott és liajszálas alakulásokat. G. vöm 
Ratli a következőkben líose kitűnő vizsgálatihoz mintegy 
kiegészítésül az arany úgynevezett utánzó alakjaival és azok 
viszavezetésével a normális kristályalakokra foglalkozik. 
Az aranylemezkék, fonalak és szálak legtöbbnyire igen 
bajosan fejthetek meg, mert a kristályelemek kicsinysége, 
a lapok eltorzulása és görbülése az észlelést igen megnehe¬ 
zítik. Egy a Krantz-íéle gyűjteményből származó gyönyörű 
arany példányon, melyhez Vörös pata kon jutott és a 
melyről már 1876-ban említést tett a nictlerrkein. Ges. 
f. Nat. u. Hetik, egyik ülésén, a melyet különben már 
Hessenberg is behatóan megvizsgált, — sikerült meg¬ 
találnia a kulcsot a lemez és levéiszerii képletek pontosabb 
kristálytani föloldásához. 
E példányról Hessenberg Írja, hogy : „az mindenütt 
fénylik és tükrözik.“ „Szembeötlő mint különös sajátság, 
hogy az oktaedriküs lemezlapokhoz, a fennülő kristálykák 
és a legfinomabb elemek háromszorosan, egymáshoz 60°-nyi 
hajlással sorszerint úgy vannak elrendezve és öszekötve, 
hogy majd egymáshoz érő gyöngyszemeket alkotnak, majd 
pedig egyenes rudacskák és kötegekké nyúlnak el, sőt 
egybeolvadva egy egyenoldalu háromszöges, ékes háló és 
hurokszerü szövetet képeznek. E rudacskák és sorok iránya 
a hexaeder és oktaéder közötti kombinátióél irányára merő¬ 
leges, épszögesen körösztezik az oktaederlapokon megjelenő 
rosttal. Főleg a példány egyik lapos felén ez öszetett 
szerkezet a legszebb díszítést idézi elő. Úgy tűnik az föl, 
mint egy tükröző aranypléh, melynek lapját három irány¬ 
ban hatják át és csak részben haladják fölül az e gyenes- 
vonalu szárak, ágak és gályák úgy a toll és a liimezéshez 
hasonló képletek, melyek a szélek felé mindjobban szét- 
foszlanak, úgy hogy közöttük, a fegyverzett a szem, mintegy 
a legfinomabb, fához és egyebekhez hasonlító képleteknek 
egész erdejében valósággal eltéved.“ A lemez bizonyos ré- 
