109 — 
az élekhez közel és azokhoz párhuzamosan lefutó igen 
Unom határok utalnak. A hegyezést a co 02 lapjai alkot¬ 
ják ; ele elvékonyodnak ez oszlopok oly mérvben is, hogy 
a végső lapokat többé határozottan észre nem vehetni. Az 
ötoldalú tű el van lepve kicsiny kinövésekkel, melyek ré¬ 
szint háromlapu kettőspiramisok, részint rliombikus mellék¬ 
sugarak. Az öt egyén gyakori öszenövése ezen aranytűk 
között úgy látszik, hogy az oktaéder élszögének a szabályos 
ötszögéhez (108°) való közeledésen alapul. Nem érdektelen 
ezen ötös oszlop öszehasonlitása azon ötös ikerrel, mely 
Boitzáról származik és 46 évvel ezelőtt már Bőse által 
leiratott. Ez azt tanitja, hogy a csoportosult kristályok az 
oktaéder és hexaeder öszalakulatai. Ez utóbbi lapjainak 
elnyulása által nyerjük a mi ötoldalú oszlopunkat. Mig az 
utóbbi nem bir beszögellő éllel, addig a Boitzáról származó 
iker öt ilyennel bir és pedig négy 38° 56', az ötödik pedig 
31° 36'-nyi hajlással. Ez utóbbi megfelel az ötoldalú osz¬ 
lop minden egyes 77° 52-nyi élének. 
Ezekből kitűnik végre az is, hogy a mint e nemes fém 
érték és szépségben majdnem minden más anyagot fölülmúl, 
úgy annak kristályosodása is különös érdekű és a külön- 
féleség és ékesség tekintetében csak kevés ásvány után 
következik. (S. S.) 
A geológiai fejlődés. 
Sollas : Evolution in Geology. Geol. Magaziné. 1877. Jan. I. 
A mióta Lyell úttörő munkái a geológiai fejlődést uj 
szinben tüntették fel és az őskor képződményeinek magya¬ 
rázatára a jelenkori folyamatokat és tüneményeket alkal¬ 
mazták, azóta némileg szokássá vált, ez utóbbiakat nem 
csak magyarázó mintául, hanem mértékűi is használni, 
midőn a régi képletek valószinű kora körül forog a kérdés. 
