144 
lalt ólom és kén oxidatiója folytán a bomlási termék kén- 
és Anglesit lesz és ha a környező viz egyúttal szénsavat is 
tartalmaz, úgy az megtámadbatja a kénsavval még nem ve¬ 
gyült óloméleget és azt mint Cerussitet elviheti. 1 ) így a Ga- 
lenitből majd Cerussit, majd pedig Anglesit képződik. Hai- 
d i n g er 2 ) már 1827 ben fölemlíti, hogy a leadhillsi (Skócia) 
ólomtelepekről származó Anglesitek határozottan mutatják, 
hogy azok a Galenit mállási terményei. 0 azonfelül ismer¬ 
tet egy Leadhillsről származó pseudomorphot, a mely a 
kénsavas óloméleg jellemző kristályalakjával bir, de a mely 
tulajdonképen kicsiny szénsavas óloméleg-kristályok halma¬ 
zából áll A Galenit átalakulása Anglesitté tehát még nem 
mindig végeredmény ; az Anglesitből (PbS0 4 ) hihetőleg előbb 
a LeadhiIlit (PbS0 4 +PbC0 3 ) majd a Cerussit (PbC0 3 ) is elő¬ 
állhat a szénsavas nátront vagy szénsavas meszet tartal- 
mazó vizek közvetítésével, mely utóbbi esetben a származó 
Gyps, mint künyebben oldható, elávolitva lesz és a Cerus¬ 
sit. kisebb-nagyobb kristályok alakjában kiválik. Ha az ere¬ 
deti Anglesit-kristályok bekérge/.ve voltak, úgy előáll azon 
érdekes eset, melyet Blum 3 4 ) egy Neuglückről — Unter- 
bildsie n im Schwamvalde— származó példányon leír, hogy 
t. a Cerussit az Anglesit kristályalakját kénytelen fölvenni. 
Ugyancsak Blum 1 ) ismertet hasonló pseudomorphot Ca r ta¬ 
gé n á r ó 1 (Porman), a melyből a m. n. múzeum ásványtára 
legújabban egy csinos példánynyal gyarapodott. A példány 
főleg Limonitból áll, mely az eredeti Anglesit-kristályokat 
is befödte. A kristályok oszlopszeriiek, itt-ott a barna kéreg 
letörve van és látható a sárgásfehér szénsavas óloméleg- 
kristálykáknak halmaza. Legújabban Seligmann G. is- 
‘) G. Biscbof. Jahrbuch dér chem. und phys. Geologie. Bonn, 
1863. I. B. 
2 ) Pogg. Ann. B. XI. pg. 369. 
3 ) Nachtrag zu den Pseudomorphosen des Mineralreichs von J. 
Reinhard Blum. Stuttgart, 1847. 
4 ) Neues Jahrb. f. Min. etc. Jahrg. 1865. p. 266. 
