148 
vízben élő bizonyos állatfajokkal, mint egyéb tengeri állat¬ 
fajokkal. 
Közelebbi észleletek azonban arra vezettek, hogy ezen 
tétel nem állhat meg. 
Némely kihalt kagylófajok, p. o. a Jura korszakból 
való Cardiniák, a jelenkori tengeri kagylóktól elütő jellegűek 
ugyan s ennek folytán némelyek által az édesvízi kagylók 
körébe soroltattak, de szervezetűknek közelebbi tanulmá¬ 
nyozásából kitűnt, miszerint a jelenleg is tenger vizében 
élő más kagylófajokkal, nevezetesen az Astartékkal közel 
rokonságban állnak. 
Hasonló eset forog fönn, némely más kihalt kagyló- 
nemeknél, főkép sok olyan vékonyhéjunál, melyeknek zár- 
fogaik nincsenek. E/.cn jelleg következtében azok, habár 
indokolatlanul is, az édesvízi Anodonták fajához soroltattak. 
És látszólag igy van a dolog a fentcbbbi tétel legtöbb 
bizonyítékával, kivéve egynéhány tényálladékot; igy a ki¬ 
halt Nerita fajok közel rokonságban állnak édesvizeink Ne- 
ritilláival; a Cyrenék családjából több kövület található ten¬ 
geri lerakodmányokban; a Jura korszakból való halgyik- 
fajok (teleosaurusok) rokonok a jelenben folyó vizeket lakó 
gavialokkal; végre az előbb tengervizekben tartózkodó 
ganoid halak jelenleg csak édes vizekben tartózkodnak. 
Ha azonban mindezen felsorolt tényálladékokat köze¬ 
lebbről megvizsgáljuk, akkor azok döntőleg nem bizonyita- 
nak. A tengerben most is élnek (Jyrénék ; a Neriták, mint 
a Neritinák legközelebbi rokonai, az előbbi korszakokban élt 
őseiktől nem nagyban különböznek. A krokodilfajokra, mint 
tüdővel lélegző állatokra a tenger vizének sótartalma mellé¬ 
kes befolyású. 
A ganoid halaknak tengert lakó fajai egészen kihal¬ 
tak ugyan, de mivelhogy igen közel rokon halfajokat, sőt 
ugyanazon faj féleségeit is majd a tengerben, majd az édes- 
