158 
így p. o. a Kaspitenger vize még iható ; szilárd al¬ 
katrészek 0.625 °/ 0 , só 0.375 °/ 0 . Itt a csekélyebb sótartal¬ 
mat valósziuüleg az édes viz hozzájárulásának nagy meny- 
nyisége idézte elő nem régi geológiai korszakban. Ezt igazolja 
az is, hogy a körülötte levő sóstavak tőle egészen el van¬ 
nak zárva, mig a Volga, más jelentékeny folyamokkal 
mint a Jerek, meglehetős tiszta vizet ömleszt belé. Az is 
valószínű, hogy a Kaspitenger valaha, úgy mint az Uraltó 
és a Feketetenger, mely utóbbinak délfelé való áttörése 
későbbi eredetű, az északi jegestengerrel állott kapcsolatban. 
A jeges tenger szegényebb sóban mint a többi óceá¬ 
nok, fajsúlya átlag 1.026, sótartalma 3—3.3°/ 0 . 
Az egyes elkülönített tavakba befolyó vizek mennyi¬ 
ség és minőség szerinti viszonyai igen különfélék, igy p. o. 
az arméniai Van-tó, habár sósabb mint a Fekete- és a Ke¬ 
letitenger, az Eszakitengernél sószegényebb. Arábia és Közép- 
Azsia sós tavai keletkezésüket annak köszönhetik, hogy a 
világtengertől elzárt egyes tengerágak vizének elpárolgása 
sokkal nagyobb mérvű volt, mint azoknak édes vízzel való 
táplálása; eliez járul még a sógazdag talaj is 
Említést kell még tennünk a keletindiai Tronáról, mely 
az egyptomihoz egészen hasonló. Az óvilág sólerakodmá- 
nyaihoz sorolandók továbbá Dél-Afrika és a száraz Ausztrália 
sótelepei, melyek sokbau hasonlítanak a Sahara-tavak kép¬ 
ződményeihez és valószínűleg ifjabbak. 
Európának csekélyebb számú só-, csodasó- és nátron- 
lerakodmánya van, nevezetesen déli Franczia-, Spanyolor¬ 
szág- és Magyarhouban. 
Ennek ellenében Amerika, daczára számos folyóinak, 
igen sok és nagy kiterjedésű sós tóval bir. 
Ezek között Eszak-Amerikában legnevezetesebb az 
Utald, melynek hossza a 100, szélessége az 50 kilométert 
meghaladja. Vize meglehetős sok chlornátriumot tartalmaz. 
