173 
2. D i a 11 a g i t. Leveles szövetű, világos szürke 
szinü a levelek keresztmetszetében és a vékony csiszolatok¬ 
ban leginkább igy látható. A levelek síkjában színe kissé 
barnás s néha az Ampkiboléra emlékeztet. Pleochroismust 
és absorptio-különbséget úgyszólván semmit sem mutat, mi¬ 
által az Ampkiboltól igen eltér. Az analyzátor forgatása által 
tarkás színeket játszik, a mely színek hol az egész tömegen 
vannak eloszolva minden tekintet nélkül a hasadási vona¬ 
lakra s különösen a kék, sárga, zöld és bíbor, hol pedig 
megszakított vonalakban. A tarkaság némely állásnál igen 
felötlő és már ezen tulajdonság párosulva a szöveti viszony¬ 
nyal, határozottan engedik megkülönböztetni az Öli vilitől. 
Földpát-féle pótszinli csíkoknak nyoma sincs. 
Az orieutátio megjegyzése mellett keresztezett nicolok 
között valamely alkalmas egyént a csiszolatban addig for¬ 
gatva , mig az extinctio maximuma bekövetkezik, azt 
találjuk, hogy a főtengelylyel ,egy közös hasadási vonalak 
soha sem esnek össze a polarisatiói síkokkal, miből követ¬ 
kezik, hogy ezen ásvány nem rhombos és igy nem Hyper- 
sthen vagy Enstatit, hanem Diallagit lehet. 
Egy további meggyőződést az olvadási fokban kerestem, 
mihez azonban az anyagot nem oly egyszerűen lehet kapni 
mint az Olivint, mert a mechanikai aprózás eredményében 
azt szétválasztani lehetetlen. Az Olivinen kívül a többi 
anyag a szemekben anyira egyöntetűnek látszik, hogy ezen 
a módon Diallagithoz nem juthatunk. Tehát más utón igye¬ 
keztem biztos anyagot szerezni s ez sikerült is oly módon, 
hogy egy csiszolatot készítettem, a lemezt csak oly vékonyra 
köszörülvén, hogy jól átlátszó legyen. Ezen a lemezen tisztán 
kivehető lévén már Coddington-lencsével is, hogy mi Olivin, 
mi Amph hói, mi Diallagit, tolikés segítségével feszítettem az 
egyes elegyrészeket és igy sorban meghatároztam az Olivin 
olvadását, épen azon eredménynyel, mint a kiszedett szemek¬ 
nél, másodszor a Diallagitot és harmadszor az Amphibolt. 
