177 
Makroskoposan tekintve, a Wehrlit ép példányai vas¬ 
fekete aprón szemcsés homogén anyagként tűnnek fel, de 
ha egy üde törlapot ide s tova forgatunk, egy kiválólag le¬ 
veles szövetű elegyrészt veszünk észre, a melynek levelein 
s határszélein vegyest vannak a szemcsés elegyrészek elhe¬ 
lyezve. Ezen leveles elegyrész a"túlnyomó s ez a Diallagit 
meg az Amphiból vegyesen, de úgy, hogy minden nagyobb 
leveles elegyrész a Diallagit s az Amphiból csak apróbb 
részlegekben lép fel. Üde példányok törlapján e két elegy¬ 
részt nem lehet egymástól megkülönböztetni, de a mállotton 
igen jól. 
A Wehrlit mállott példányain bizonyos körülmények 
között a MagnetiOeltávolodik és ekkor a fekete szint okker¬ 
sárgára váltja fel, de egyszersmind képesek vagyunk a meg¬ 
maradott három elegyrészt egymástól megkülönböztetni. A 
Diallagit a legvilágosabb szinü, szürkés finoman leveles 
csillámlását megtartotta s leveleinek helyzetét jól ki lehet 
venni. Az Amphiból fekete és szintén leveles, de levelei me¬ 
revebbek, vastagabbak. Az Olivin feketés-zöld szemeket ké¬ 
pez, melyek gömböl) ü felülete és kagylós törése a megkü¬ 
lönböztetést elősegítik. Daczára a Magnetit eltávolodásának 
Limonit alakjában, melyből a felületen egész kéreg van kép¬ 
ződve, a többi elegyrész ép. 
Benn a bányában, noha már közel 60 esztendeje, hogy 
nem dolgoznak, a lámpafény viszaverődése a sok Diallagit 
tükörről meglepő tünemény. A tükröző lapok nagysága a 
Diallagit-egyének nagyságára enged következtetést vonni, de 
azok megszakítva vannak az Olivin és Magnetit által, me¬ 
lyek a Diallagit leveleken myriádokban ütik ki magokat, 
úgy, hogy az átlátszó s igen kevéssé festett Diallagit finom 
levelei mint üveglapok a mögöttük levő fekete vasfényü 
szemeket tüntetvén elő, az egész benyomás olyan, mintha 
csak szemcsés Magnetitet látnánk. 
A mikroskop a négy elegyrészt megismertetvén, egy- 
