178 
szersmind a létrejövés időszaki viszonyaira nézve is nyújt tám¬ 
pontot. A legrégibben kiválni kezdett elegyrész a Magnetit. 
Ez zárványként kisebbrészt mind a bárom társásvány¬ 
ban előfordul, de előfordul azok határain is, még pedig na¬ 
gyobbrészt igy. Jön azután az Olivin, ebben már zárvány 
nem mutatkozik mint Magnetit, egy esetben az Olivinben 
látni való volt, hogy a benne foglalt Magnetit szemtől su- 
garosan mentek szét a repedések úgy, mint a megkoczczan- 
tott üvegnél látjuk; viszont az Olivin, a Diallagit testében 
kiválva számtalanszor jön elő épen úgy, mint a többi elegy¬ 
rész határszélén. Harmadik a Diallagit, a mi, magába zárva 
Olivin és Magnetit szemeket, nagy egyénekben, de némileg 
rendes határvonalakkal képződött ki; mig végre as Amphi- 
ból a legépebb állapotban megtartva vált ki és a legsza¬ 
bálytalanabb alakokban nyúlt el olyan helyeken, hol ül* volt. 
Ez a legutóbb létrejött elegyrész, a mely a még fenmaradott 
helyet foglalta cl. Az Amphiból merevebb tömegű testtel bir, 
mint a Diallagit, ez utóbbinak finom levelei sokszor mutat¬ 
nak ki- s begörbiilést" s ezen homorúságba a vékony csi- 
szolaton olykor Amphiból részek jutottak bele s ott a szin 
és absorptio tünemények által felötlenek. A Diallagit egyé¬ 
nek lapterjedelemre nézve minden elegyrész között a legna¬ 
gyobbak, de vastagságuk soha nem jelentékeny. Azon nagy 
s/ivósság, melyet az idomitásnál tapasztalunk, a Diallagit 
egyének sajátszerü beszövődésének tulajdonítandó, ez a 
többi elegyrészt a maga szívós lapjaival behálózza és igy 
a szakadás nehezíti s többé-kevésbbé leveles törlapot idéz 
elő. Az olyan darabok, melyekben a Diallagit levelek között 
a paralellisnms meg van, elég könyen hasadnak, de a hol 
ez hiányzik, ott a kőzet csak nehezen és aprón törik. 
Az egyol dalon csiszolt Wehrliten 
az elegyrészek más viszonya vehető ki jól Három anyag 
tűnik itt szembe: két fekete a túlnyomó és egy szürke. A 
két fekete közül az egyik sima üvegfényü, a másik érdes 
