182 
tengelyét, mely az orographiai gerinczczel nem esik min¬ 
denütt ősze; éjszakon azok éjszak-dél csapással terjednek 
el, majd az erdélyi érczhegységben délnyugat felé kanya 
rodnak és a M a r o s és F e h é r-K őrös közti hegyág¬ 
ban L i p p a-Y i 1 á g o s n á 1 kelet-nyugoti irányban hir¬ 
telen végződik az általok képviselt geológiai tengely. Kelet, 
délkelet és dél felé a másodkor sediment rétegei párhuzamos 
iránynyal egy erősen gyűrt előhegységet képeznek. Nyűgöt 
felé a kristályos tengely belső szegélyétől a régibb másod¬ 
kori rétegek nagy kiterjedésű, egyedül vetődések által za¬ 
vart plateaukat képeznek. 
Egy Suess tanár ur értelmében vett egyoldalú hegysé¬ 
get képvisel a Bihar, mely északról délnyugatra, végül 
nyugatra görbül; domború felét gyűrt rétegek, tengelyén 
basadék és eruptiv öv és belső részét vetődések plateau- 
szerii lapos rétegelhelyezkedéssel kisérik. 
Egy éjszakról dél délkelet és kelet felé mozgatott föld¬ 
kéreg részlettel vau tehát itt dolgunk, melynek ennek követ¬ 
keztében való kiemelkedése nagyobbrészt legalább a közép¬ 
kréta rétegek lerakodása után végződött, a mint ezt a gyű¬ 
rődés és hegyalkotásban többé részt nem vett felső kréta 
(Gosau) és alsó harmadkori (Eocén) rétegek szabályos te- 
lepedéséből következtethetni. 
Ezen alkotással teljesen öszhangzik azon utak helyzete, 
melyek a magas hegység vizét elvezetik, t. i. a völgyeké. 
A keleti lejtőn a völgyek mint meganyi határozott haránt¬ 
völgyek, az Aranyosvölgy Oífenbánya-Oklos közt eső rész¬ 
letét mint kosz-völgyet leszámítva, az egész gyűrt rétegsort 
átszelik és részben mint vad patakok öntik vizüket az erdé¬ 
lyi harmadkori medenczébe, és bizonyára alig tekinthetők 
egyebekül mint igen fiatal vájt völgyek (Erosionsthaler). 
Ezek ellenében az alföldi lapály tágas öblökben nyúlik be 
mélyen a hegység nyugati lejtőjébe. Ezen tágas völgyek, 
melyek egyike a Fehér-Kőrös völgye magát a hegység ten- 
