184 
tömeges kőzeteket B a t u c z a és L i p p á n á 1 (II) szli- 
kebb csatornában vágva, de tágas serpentin kanyarodások¬ 
ban bővelkedő völgyrészletet [képezve a közbeeső lágyabb 
Kárpáthomokkőben / mely itt a krétának felel meg. 
Lippa Sólymosnál (I) oly szelvényt metsz át a Maros, 
mely a milovaival a jobb parton teljesen azonos. Az kétség¬ 
telen, bogy a Marosvölgy a karmadkorban még nem létezett, 
tehát a hegység nyugati völgyei közt a legifjabb, de egy¬ 
szersmind az oldalak geológiai alkatánál fogva nem mint 
hasadék, de mint viz által vájt völgy tekinthető. 
Eddig minden rendben volna. 
Nagyon föltűnő azonban, hogy az erdélyi határtól 
Paulisig mintegy 75 kméter hoszban a Maros völgy a balpar¬ 
ton egy igen keskeny szegélyét birja a jobb parton maga¬ 
sodó hegység szikla anyagának. 1—2 kmét. távolságban, 
helyenként, például Lippánál már 800 méter távolságra a 
harmadkor porló homokját érjük el, melynek tömegei mind¬ 
inkább alacsonyabb halmokban, végül Temes és Béga ala¬ 
csony síkjába olvadnak. 
Nem kevésbbé feltűnő az, hogy a völgy ott vette útját, 
hol a hegység legtávolabb nyúlik ki az alföldi lapályba. 
Ezen utóbbi körülménynyel áll azután öszhangzásban azon 
tény, bogy a Marosvölgy legmagasabb nyílással bir a Bihar 
valamenyi nyugati völgyei közt; ha Rékas és Nagyváradot 
egy vonallal öszekötjük, úgy a Kőrösvölgyek nyílásai ép 
ebbe esnek és oly szelvényt (III) adnak, melyet a 
völgyek medreinek hoszszelvénye után (IV) aligha gyaní¬ 
tanánk. 
Látszólag, mily kevés munkájába került volna afolyónak, 
hogy a kossoviczai hágó lágy congeria agyagját eltá- 
volitva a már kész Bég a-T e m e s völgybe lépjen és erre 
mutatott is kedvet, mint Kossesdig terjedő völgysik gyaní¬ 
tani engedi; vagy ha már Sobor sínig átküzdte magát, 
mért nem sikerült az áltörés Kápolnái és Batta 
