194 
kétségen kívül nem volt azon helyzetben, hogy számszerinti 
adatokhoz jusson a bánya és mosómiivek akkori jövedelmé¬ 
ről, de a nagy bányavonulatok, a mosóhelyeknek hosszasan 
tovahuzódó nyomai és a kormányok élénk érdekeltsége el¬ 
árulják, hogy azoknak fontosaknak kellett lenniök. Az úgy¬ 
nevezett „Schachtliwerk", melyet kemény mosóanyagok kiak¬ 
názására használtak, California jelenlegi „Cement placers"- 
jeihez hasonló kellett hogy legyen. 
Már a 16. század második felében Zuckmantel miivei¬ 
nél a kezdődő hanyatlás jeleivel találkozunk. Okot szolgál¬ 
tattak a versengések, állítólagosán elhibázott művelet, az 
altárna elkészítéséhez szolgáló eszközök hiánya, de leginkább 
a kovandok rendkívül változó nemessége. 1598-ban a tárna 
készen állott, de a mű csendben volt. A következő századok¬ 
ban a bányában fáradtságosán tengett némi munka ismét, 
nevezetesen az Althackelsberg-en; hiába tett a kormány 
1757 és főleg 1772-ben kísérleteket, hogy a mosómü¬ 
vek felkarolása által a szegény lakosoknak keresetágat 
nyújtson. 
Az utolsó évtizedekben Morvaországban épen nem, 
Sziléziában csakis Obergrundon Zuckmantel mellett, Jauernig 
és Weisswassernél volt nehány aranybánya. De Szilézia egész 
arany termelése 1855-ben csak 1.19, 1856-ban 0.137, 1857-ben 
0.00, 1858-ban 0.3, 1859-ben 0.03, azután, egy csekély 
0.05 kgrm menyiségen kívül 1867. évben, tovább semmi. 
A mondottak után alig szükséges többé, hogy az 
aranymosó helyek hasonló sorsát Porosz-Sziléziában Löwen- 
bergnél, Plagwitz és Lauterseifeu között és Goldbergnél 
felsoroljuk, vagy Goldkrouachnak a Fichtelgebirge-ben 
azon arany és Antimon-előjöveteleit, hol lapképződés fordul 
elő és hol, mint Eule-nál, régi zöldkő telérek vannak a kő¬ 
zetben, úgy Thüringi erdő aranytartalmu Kvarczteléreit sem 
Steinhaidánál és azon hiábavaló kísérleteket, hogy a Tliii- 
ringi erdő mosómüvei újból felkaroltassanak, vagy hogy el- 
